UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Am creat o lume crudă.
Generația mea.
Și cea a părinților mei.
Avem prea puțină bunătate, prea puțină atenție...
și prea multă ură, furie și suferință.
Vorbim mult despre protejarea copiilor noștri,
dar ignorăm prea multe aspecte care le pot salva viețile.
CU ȘASE LUNI ÎNAINTE
„Amintește-ți când ai înfruntat o provocare, o piedică sau un eșec.
Cum te-a afectat și ce ai învățat?”
Du-te dracu'!
NUME: JENSEN
CERERE DE ÎNSCRIERE LA FACULTATE ÎN PRIMĂVARĂ SAU TOAMNĂ
Cică formularele de înscrierea există ca facultatea să te cunoască.
Vrăjeală! Scopul lor e să te oblige să înfrunți, în scris,
dezastrul pe care l-ai făcut în viața ta.
FACETIME: MONTY ACCEPTĂ/RESPINGE
N-am trimis nicio înscriere. Am ratat termenele.
Pe scurt... am pus-o.
BLOCHEAZĂ
De ce?
Fiindcă totul e aiurea.
Da... Totul e aiurea.
Frățioare!
Ești...?
Ești bine?
Da.
Iar n-ai dormit?
Am dormit.
Sunt acasă de vreo zece zile și ai dormit doar vreo două ore pe noapte.
Tu dormi când dorm eu.
Pot...?
Îmi trebuie căcarea de dimineața.
Cred că am pierdut noțiunea timpului...
Dar așa e la liceu, nu?
Vii la 7:50, pleci la 14:40
și te întrebi ce naiba ai făcut.
Sunt epuizat din clasa a noua.
BIBLIOTECA LICEULUI
Turul e obligatoriu, nu lipsi!
De când îți pasă că ceva e „obligatoriu”?
Tata predă la Sanderson de când aveam opt ani. Știu locul.
Dar e vorba să studiezi acolo.
- Poate faci asta. - L-ar bucura prea tare pe tata.
E prea aproape de casă.
Trebuie să plec din oraș.
De ce te interesează? Ai Occidental.
Încă n-am intrat acolo.
Pe deasupra, mie îmi place că Sanderson e aproape de casă.
Nu spuneai odată că facultatea e pentru șomeri?
Nu mă credeam suficient de bun.
Nu credeam că merit un viitor.
Tocmai tu ai crezut că nu ești destul de bun?
Mereu ești un nesimțit arogant.
Da.
Probabil că are legătură una cu alta.
„Amintește-ți când ai înfruntat o provocare, o piedică sau un eșec.”
Toată viața mea am avut doar provocări, piedici și eșecuri.
Nu va fi altfel la nicio facultate.
Pardon!
Nu te speria.
MONTY E ȚAP ISPĂȘITOR
De ce nu?
Ce dracu'?
- Cine a făcut asta? - Habar n-am.
Ia te uită! Ușile secretariatului.
Respect!
- Știi cine a făcut asta? - Nu, dar are tupeu.
Cum poți...?
Am pus-o!
Da.
- El nu ar fi făcut-o, chiar dacă e dus. - Nu.
Atunci cine?
Poate ea?
Nu cred.
E în Jos labele. Știe cum era Monty de fapt.
Dar tot e fratele ei.
LICEUL LIBERTY ADMINISTRAȚIE ȘI CONSILIERE
Să mergem la ore acum, oameni buni!
Știu că vă îngrijorează treaba asta.
E o infracțiune. Vom descoperi responsabilul, vă promit.
Domnule Down.
- Scuze. - Nu-i nimic.
Ar fi de mare ajutor dacă i-ai da pozele domnului șerif.
Da?
Desigur.
Toată lumea să meargă la ore. Mulțumesc.
- Ne trebuie o oră să prelevăm probe. - Orice aveți nevoie.
Iar școala nu e un loc sigur.
Pericolele sunt pretutindeni.
Salut!
Ce cauți... la cursul ăsta?
Voiam să văd ce faci.
Mi-e bine.
Sigur?
De ce crezi că mă poți întreba asta?
Fiindcă încă țin la tine, Jess.
Când se întâmplă așa ceva, îți poate trezi amintiri traumatice.
Traumatice? Vrei să-mi vorbești despre asta de parcă ai fi doctor?
Potoliți-vă.
Să vorbim despre cum am ajuns traumatizată.
- Jess... - Despre tine și amicul tău, Bryce.
Să nu deschidem subiectul ăsta aici. Bine?
Pleacă, Justin.
Cineva îmi întinde o capcană.
Tuturor, dar începând cu mine.
Winston. El trebuie să fie.
E nou-venit. De unde are cifrul la dulap?
- De unde știe care e al meu? - Te-a urmărit.
Îl văd foarte rar. Nu avem cursuri împreună.
E singurul răspuns.
Dacă e unul dintre noi?
Cine ar face asta? Nu are nicio logică.
Pe bune?
Ai încredere în toți? În Charlie, pe care abia îl cunoaștem?
Sau în Zach, care a luat-o pe arătură?
Tony fierbe, Jessica e furioasă pe Justin.
Dragule, nu te mai frământa.
Trage aer în piept.
- O să fie bine. - Cum?
Cum va fi totul bine?
Începe cu tine ținându-ți firea.
Lucrează la asta, bine?
Adică pericole reale, pretutindeni.
Nu-și dau seama că mai mulți polițiști nu te liniștesc.
E întocmai opusul.
Băga-mi-aș!
Jachetă neagră, oprește-te.
- Vino aici. - Pe bune?
Lasă ghiozdanul. Mâinile pe dulap.
Vă trebuie un motiv întemeiat, dle polițist.
Am nevoie doar de suspiciune rezonabilă. Ai încercat să fugi.
Întoarce-te.
Mulțumesc.
Unde te îndreptai?
La dulap. Am uitat ceva.
Poate un tub de vopsea?
O carte, pentru cursuri.
- Asta încă e o școală, nu? - Sigur că da.
Antonio Padilla.
E datoria mea să asigur siguranța.
Da? O să-i cercetezi și pe puștii albi?
Nu.
Fiindcă ei...
nu au vopsea roșie pe mâini.
E de la atelier. Am lucrat la caroserie aseară.
Ești luptător.
Doar când e necesar.
Du-te la ore, puștiule.
Faci poze bune.
Da?
Am o grămadă și în format digital.
Se pare că ai ajuns acolo primul.
M-am dus acolo mai devreme cu treburi pentru anuar.
Am auzit că Monty a fost cel care te-a rănit.
De asta i-ai înfruntat amicii?
Da. Monty a fost.
- Scuze... - Nu-i nimic.
Probabil că-l urăști.
Ba nu.
E...
Nu știu, e ciudat.
Îl compătimesc.
A murit din cauza mea.
Cică tipul care l-a ucis l-a făcut violator de copii.
Eu nu sunt copil, sunt...
Eram foarte furios pe el, dar acum simt doar tristețe.
Bună dimineața! Elevi în ultimul an, urcați în autobuz pentru turul facultății.
- Să mergem. - Da.
Mulțumesc pentru onestitate, Tyler.
'Neața, Clay!
Ce mai faci?
Bine.
Faci turul de campus?
Da.
Bravo! Facultatea e importantă.
Voiam să-ți spun că înțeleg că treci printr-o perioadă dificilă.
Îți sunt alături.
Te pot ajuta.
Bine?
Da.
Da, mulțumesc.
Bine. Să ai un tur frumos!
Vor face prezența.
Abandonăm turul, furăm o barcă și ieșim pe apă.
Mergem pe râu în zona cascadei. Va fi super.
E cel mai prost moment să facem prostii.
Sau...
o fi cel mai bun?
Am dreptate că e cel mai prost, ținând cont de toate.
- E-n regulă. - Pe dracu'!
- Tot aia e. - Cineva își bate joc de noi.
- Dacă fac asta, știu deja prea multe. - Ba nu.
Sau știu. Ce contează? Nu ar fi mai bine dacă s-ar afla?
Cum ar fi mai bine?
- Domnilor, stați la coadă! - Scuze.
Zachary Dempsey și Alex Standall.
Ai văzut?
Ai văzut asta?
Lucrează împreună la anuar. Probabil nu înseamnă nimic.
Așa a aflat și a reușit să-mi spargă dulapul.
Ce mai știe?
- Ceilalți trebuie să afle de Winston. - Ba nu.
Doar se va stârni panică.
Ne putem strecura din mulțime în timpul turului.
E momentul perfect.
Pentru ce anume?
- Ce e? - Nimic.
Bună dimineața!
La naiba! Bolan.
- E o zi palpitantă. - Ce caută aici?
Știu că mulți dintre voi nu luați Sanderson în considerare
fiindcă e aproape de casă,
dar face parte din elita universităților private mici din țară.
Apropo, au un departament de literatură premiat,
condus de tatăl colegului vostru, Clay Jensen.
Sunt încântat să vă fiu alături în acest tur.
Mă aștept ca toți să vă purtați exemplar.
- Ce dracu'? - Ați văzut...?
- Aruncă-l. - Pe geam?
Mai aveți un loc?
Când eram mic, stăteam în spatele autobuzului.
Era mai ușor să fac năzbâtii.
Nu eram cuminte.
Dle Padilla, nici nu mai știu de când n-am vorbit.
Cum merge ultimul an?
- Merge. - Merge?
Deci v-ați echilibrat viața între serviciu și școală?
Turul de campus era încă o ocazie pentru ca totul să se ducă de râpă.
Și așa a și fost.
- Să găsim o pubelă. - Nu de față cu Bolan.
Stau cu ochii pe Jess, să nu se certe cu Justin.
- Cum rămâne cu Winston și Tyler? - Sunt acolo.
Ne despărțim. Fii discret.
MULȚUMIM CĂ PĂSTRAȚI CURĂȚENIA
Clay.
Ani! Bună!
- Salut, tată! - Eu sunt comitetul de primire.
Consideră-ne primiți.
Bună ziua! Scuzați-mă...
Cât de frumos e locul ăsta!
Am locuit în Evergreen atâta vreme și nu am fost aici.
Dacă nu vă supărați, am programat o întrevedere la Admiteri.
- Mulțumesc, e grozav. - Sună bine, nu?
Clay?
- Sună grozav. - Dle profesor Jensen.
- Mulțumesc pentru tur. - Plăcerea mea.
Vă însoțesc la primele opriri.
Vreau să continuăm discuția puțin.
- Sigur. - Bine.
De ce îl ia la per tu? Ce discută?
Sunt sigură că se cunosc, nu?
Nu știam.
Două grupuri, vă rog! Două grupuri!
Rahat!
Grupul unu, pe aici!
Alex, ești bine?
Putem să încetăm să ne întrebăm asta?
Trebuie doar...
Clay Jensen, înapoi la grup!
Rahat! Stai cu ochii pe Tyler?
S-a întâmplat ceva?
E posibil să nu fie nimic, dar urmărește-l.
Bine. Faci la fel cu Zach?
Crezi că ar face vreo prostie?
Nu mai pot fi sigur.
Clay Jensen!
Domnule Jensen.
- Bună ziua! - Campusul tatălui tău e frumos.
Nu e proprietatea lui.
Sigur că nu.
Mă gândeam că poate ai vreo idee legată de graffiti.
Nu. Adică... nu.
Trebuie să-ți spun că am primit un pont anonim...
cum că tu ai fi fost responsabil.
Asta e...
- E ilogic să o fi făcut eu. - De acord.
Mă întreb cine te-a acuzat.
- Nu știu. - Bine.
Dacă auzi ceva...
Ce voia?
Nimic.
Chiar crezi că poți identifica vopseaua?
Sunt doar câteva magazine în Evergreen autorizate să vândă așa ceva.
Trebuie să ceară act de identitate și să țină registre.
Aflăm brandul și verificăm la magazine.
Bine. Ține-mă la curent.
Fraternitățile sunt importante în viața de campus.
Sunt mândră că fac parte din comunitate.
E una dintre cele mai plăcute experiențe de la facultate.
Proiectele comunitare sunt printre activitățile mele preferate...
Ce e?
Ce? Mergem împreună.
Eu merg încolo.
Nu!
Cum să înveți mai bine despre facultate decât prin experiență?
Nu, Zach.
Ce faci?
- Bucură-te de tur! - Zach!
Am renunțat la tur...
La dracu'!
...ca să-l feresc pe Zach de belele.
Universitatea Sandeson e cunoscută pentru instalațiile moderne.
E adevărat.
- Ne vedem mai târziu. - Unde mergi?
Antablamentul ăsta e impresionant. O să-l fotografiez.
- Iubește arhitectura. - Da.
Sunteți prieteni de mult?
De anul trecut.
E de treabă.
E ciudățel uneori.
- Poate fi ciudat. - Da, dar nu cât Jeremy, ghidul.
Asta e clădirea de Științe Naturale.
Studenții sunt încurajați să-și dezvolte pasiunile.
De aceea mă specializez în bioinginerie și dans modern.
Mai toată lumea de pe aici e „împărțită”.
A făcut semnul de ghilimele.
- Poate era un dans modern. - Da.
Școala de Arhitectură se află într-una dintre cele mai importante clădiri.
Jess, știi unde s-a dus Clay?
Uită-te la Justin.
E fascinat de Amanda aia.
Doamne! Mulțumesc.
Scuze!
- Amanda? - Da?
Site-ul Sanderson pretinde că aveți o rată de agresiune sexuală
mult sub media națională.
Nu e adevărat că majoritatea cazurilor sunt anchetate în privat,
fără transparență sau responsabilitate legală?
- Nu știu. - Ca femeie aici, ar trebui să afli.
Este președinta consiliului elevilor.
Bine.
Frumos!
Haide!
Dacă se află că suntem liceeni...
Mai toți sunt minori. Calmează-te.
Ar trebui să jucăm jocuri cu băutură?
- De ce ești la a treia rundă? - Pentru tine.
E în regulă dacă asta vrei să-ți spui, dar să știi că eu rămân aici.
Haide!
- Haide! - Rahat!
Întoarce-l!
Corey!
E mișto, nu?
Corey!
Da, pentru Corey.
De ce mi se zice mereu „Corey”?
Corey!
- De la capăt! - Bagă!
Bate palma!
La naiba!
A naibii băutură pe timp de zi!
Ești bine?
M-auzi, iubito?
Brady? M-ai îmbătat!
Nu te înțelegi cu tequila.
Hai la etaj. Trebuie să dormi.
Stai!
Îți aparține, Jensen. Nu mă bag.
Știi că vrei să i-o pui.
Știi că și ea vrea, deci...
Fă-o.
Haide, frate. Fute-o.
- Nu pot face asta. - De ce nu?
Tipul ăla e în camera de lângă.
Ăsta-i motivul? Nu zici că n-ai face așa ceva?
Ești dus!
Sau începi să înțelegi.
Ce anume?
De ce ești capabil.
Cine ești cu adevărat.
Cine dracu' ești?
- Nu, eu... - Ce?
Dispari!
O să vă arăt cum se face.
- Aruncați... - Zach!
- Rahat! - Scuze!
Rucsacul.
Unde e? Unde naiba e?
E aici. Ce faci?
- Opriți-l! - Ce dracu'?
Nu!
- Ce ai făcut? - Am intrat în camera greșită.
Calmați-vă. Îl cunosc.
- Ține-l! - Ce a făcut?
Dați-mi drumul.
Țineți-i pe amândoi.
Stați așa! Suntem prieteni.
Zău? Nu v-am mai văzut în campus până acum.
Cine ești, „prietene”?
Te rog...
Voiam doar să ne distrăm, să bem puțin.
Asta voiai cu iubita mea, jigodie?
- Distracție? - Nu e ce pare. Dați-mi drumul.
Părea că ai văzut o fată beată leșinată.
Părea că vrei să o fuți.
Ce dracu', Clay?
Lasă-mă!
Dă-mi drumul!
Chiar te gândești să studiezi aici?
Și ce dacă?
Ce e? Crezi că mă pun între tine și Amanda, ghida?
Nu.
De ce nu ești mai stresat?
De facultate?
De graffiti.
De Tyler și toate celelalte.
Sunt sigur că va fi bine.
Serios? Împărtășește-mi secretul. Cum poți fi atât de sigur?
Fiindcă trebuie.
Pentru că nu ai făcut nimic.
Nu ai mințit sau așa ceva,
deci vei scăpa dacă ne prind pe noi.
Ce?
Cum să-mi spui așa ceva?
Treaba asta...
Nu te mai recunosc.
Nu știu cine ești.
Sunt eu.
Eu, care încerc...
să îmi revin.
Sper să te țină.
Pe de altă parte, trebuie să fie plăcut să vii la o școală unde nu ești cunoscut.
Da.
E adevărat.
Uneori îmi doresc...
Nu știu.
Ce?
- Ce-ți dorești? - Să nu se fi întâmplat multe chestii.
Cum ar fi?
Cum ar fi...
tentativa mea de sinucidere.
Iisuse!
- Îmi pare rău. - Și mie.
Enorm.
N-am vrut să fac discuția jenantă. Nu deschid subiectul des.
Nu e jenant.
E bine să vorbești.
- Scuze că am amuțit. - Ce ai fi putut spune?
Că mă bucur că ești în viață.
Mulțumesc. Da...
Și eu.
Îmi pare rău că n-am rămas la petrecere vara trecută,
ca să mă asigur că ești bine după faza cu Monty.
Simțeam nevoia să scap de acolo.
Înțeleg.
Monty m-a bătut și pe mine.
De ce?
E complicat.
Îmi pare rău, nu sunt gay.
La naiba!
Credeam...
Nu.
Nu te simți prost!
E în regulă.
Bine.
Super, mulțumesc.
Da. Adică nu e nevoie să-mi mulțumești...
Ar trebui...
POLIȚIA UNIVERSITĂȚII
„Amintește-ți când ai înfruntat o provocare, o piedică sau un eșec.
Cum te-a afectat și ce ai învățat?”
Cum de a sunat frăția la „scuritate”?
La securitate.
Încă ești beat?
Beția mă ține foarte mult.
Ce dracu' te-a apucat?
Dar pe tine?
Corect.
Nu se poate întâmpla așa ceva.
Trebuie să fii precaut, Zach.
Precaut?
Am fost precaut toată viața, Clay.
Zach...
N-ai făcut-o tu, nu?
Mă refer la graffiti.
Sub nicio formă!
Cum naiba să mă întrebi asta?
Iisuse, Clay!
Ce naiba?
Dle Jensen, ne-au ținut ostatici.
Ați scăpat ușor.
Au făcut niște acuzații nebunești.
Dacă frăția Sigma avea credibilitate în campus, dădeam de bucluc.
Ce v-a trecut prin cap? Clay!
I-am spus lui Gary că sunteți „deținuți”, așa că autobuzul a plecat.
Clay...
ai pierdut întâlnirea la Admiteri.
Părinții mei au măcar un fiu cu viitor.
Discuția va continua acasă.
Zach...
voi vorbi cu mama ta.
Îmi pare rău.
- Ești bine? - Du-te dracu'!
Nu arăți grozav.
Ce naiba, Clay?
Măiculiță!
Arată bine.
Sunt doar câteva chestii.
Am auzit că Zach și Clay au fost prinși la sediul unei frății.
Clay era cu ochii pe Zach.
Se poartă... necaracteristic.
Și Clay.
Și tu, nu?
Știu.
Îmi pare foarte rău pentru tărășenia cu Justin.
N-am nimic, stai calmă.
Trebuie să ne păstrăm cumpătul până la facultate.
Sau vei intra la Columbia și nu o să te mai văd la față.
Nu.
Nu va fi așa. Mă vei vedea.
Relația noastră e pentru totdeauna.
Vom depăși lunile următoare.
Apoi voi fi libere.
Pe veci.
Da, libere...
Ce ședință lungă!
Ești bine?
Ca de obicei. Nu mai e nimic deosebit.
„Suntem dezamăgiți. Suntem îngrijorați.
Ședințele cu dr. Ellman au efect?”
Au?
Tu ce crezi?
Tata e supărat pentru întâlnirea ratată.
Sunt sigur că tu ai fost genial.
Am dat-o în bară.
Da, e doar o chestiune de timp până rasolesc tot și devin drogat iar.
- Nu va fi așa. - Zău?
Te porți de parcă așa va fi.
Ba nu.
Fie!
Nu e problemă. Vei merge la Occidental.
Chiar dacă intru, și nu pot fi sigur,
e o universitate foarte scumpă.
Sanderson e gratuită.
Nu trebuie să mergi unde e gratis. Nu suntem săraci.
Nu vreau să-mi mai dea bani ai tăi.
Nu vreau să răpesc ceva ce ar trebui să fie al tău.
Vreau să aibă destui bani să te trimită la orice facultate vrei.
Știi...
Nu e ca și cum aș avea multe opțiuni.
Bine, atunci... te pot ajuta?
Cu ceva, orice?
Nu. Mersi.
Clay.
Ce făceai în cameră cu fata aia?
Ce făceam?
Ce fac?
Drag consiliu de admiteri...
sunt complet pierdut.
Lucrezi cam tare la ora 7:00.
Ce cauți aici?
Îmi beau cafeaua. Dar tu?
Teme.
De ce tragi atât de tare? E al doilea semestru din ultimul an.
Nu toți avem un fond fiduciar sau o familie care donează la Princeton.
Nici eu nu mai am asta.
Deci trage și tu mai tare.
Nu.
Sunt prost.
Sigur, ia loc.
Nu sunt inteligent.
Cu asta m-am ales după două secole de cosangvinizare între protestanți.
Media mea e 2,8. Dacă trag tare, pot ajunge la 2,9.
Mereu am fost elev de nota șapte. Nu mă deranjează.
Asta te ajută cu stresul, măcar.
- Tu ce medie ai? 4.0? - De fapt, 4.4.
Sfinte Sisoe!
- Știam că e matematic posibil... - Ce vrei?
De ce-mi vorbești?
- Vreau să fiu prietenos. - Nu prea.
- Ai spray de vopsea pentru asta. - Nu am făcut-o eu.
Jur.
Spune-mi ce s-a întâmplat de fapt
și îți jur că nu voi mai aduce vorba.
Nimănui.
Doar spune-mi ce s-a întâmplat cu adevărat.
Nu știu.
De ce mă minți?
La ce te ajută?
Salut! De ce mi-ai cerut să-l urmăresc pe Tyler?
De ce nu mi-ai scris?
Nu s-a întâmplat nimic în tur. Te așteptai la ceva?
Încă îl crezi, nu?
Sigur că da.
Serios?
Da, dar nu voiam să atragi atenția.
Cum ar fi să fiu arestat la o frăție?
Mi-a spus Zach azi.
Ce s-a întâmplat? Ești bine?
Cum a părut Tyler în tur? A făcut ceva?
- Se purta ciudat? - Nu, e foarte normal.
Îl încânta ideea de facultate.
- A vorbit cu cineva? - Nu. Cu cine să vorbească?
Alex!
- Mergi la ora de spaniolă? - Da.
Mă duc la ore.
Salut, Clay!
Dle Jensen? Discutăm în biroul meu?
Nu știu la ce mai întreabă. Doar nu ai de ales.
Nu există alegeri. Lucrurile curg și nu poți decât să reacționezi.
Am vorbit cu tatăl tău amabil.
Fiindcă la Sanderson nu se dorește o anchetă...
am decis să trec situația cu vederea.
Deci nu am dat de belea?
Nu.
Cu toate acestea, mă interesează motivele pentru alegerile tale.
E important pentru mine să înțeleg,
ca să te pot ajuta să faci față următoarelor luni la Liberty.
MONTY E ȚAP ISPĂȘITOR
Știu că ai îndurat multe în ultimii doi ani.
Nu-mi pot imagina ce simți...
...vandalismul.
Ce?
Încă te apasă?
Sper că știi că, dacă se ia cineva de tine,
dacă tu și prietenii tăi aveți probleme,
poți apela la mine direct.
Vreau să te ajut.
Dar nu pot face asta dacă nu știu ce se întâmplă. Înțelegi?
Sigur că da. Mulțumesc.
Scuze! Mi-am uitat cartea.
Nu-i nimic.
Îmi place să studiez aici.
Mă simt mai în siguranță.
Da... E bine că te simți așa.
Vrei să bem o cafea?
- Chiar acum? - Da.
Mă duceam să-mi iau.
- Sigur! - Mișto.
Nu te îngrijorează Tyler? Nu-i stă în fire să lipsească.
Nu-mi fac griji.
Bine. Tind să te cred, dar te antrenezi ca un nebun.
- Deci... - Am o luptă.
Una oficială?
- Caleb știe? - Evident!
- Fiindcă spune mereu... - Știu ce spune mereu.
O fac oricum.
Ai putea fi rănit grav.
Și dacă se află că ești gay?
- Ce-i cu asta? - Ai avea o țintă pe spate.
În box, ținta e fața.
Da, dar lumea aia pare... Nu știu.
De ce-ți faci atâtea griji?
Sunt un luptător bun, știi asta.
Când ți-ai dat seama că ești gay?
Am știut dintotdeauna.
De mic copil am știut că sunt diferit, dar nu în ce fel.
Mi-a fost greu să-mi dau seama, ținând cont de cum și unde am crescut,
unde masculinitatea înseamnă ceva foarte specific.
Nu aveam pe cine întreba. Am încercat cu fete la început.
Nu s-a ales nimic.
- Niciodată? - Nu.
Simțeam că joc un rol sau așa ceva.
Nu simțeam ce ar fi trebuit să simt.
Apoi am dezvoltat sentimente pentru băieți.
Așa mi-am dat seama.
- Îmi ții sacul mare? - Da.
Toată lumea vrea să te bage la cutie.
Fie încapi, fie nu, sau te prefaci.
Dar, până la urmă, e o cutie.
O nenorocită de cutie, ca aia în care te îngroapă.
De asta ți-ai stricat turul facultății?
Ca să ieși din cutie?
Nu am făcut-o dinadins. S-a întâmplat.
Ți s-a întâmplat? Sau ai luat decizii?
De ce ai făcut alegerile alea?
- Turul era plictisitor. - Fii serios!
Spune-mi o poveste mai bună.
- De ce te-ai dus la etaj? - Voiam s-o ajut pe fată.
De ce tu?
De ce trebuia să o salvezi tocmai tu?
Fiindcă era încă un dobitoc cu încă o fată frumoasă
și... nu voiam să se întâmple din nou.
De ce ai intrat în cameră...
dacă era singură?
Ce urma să faci?
- Nu știu. - Nu știi?
Nu e înspăimântător că nu știi?
Ba da.
Eram...
Mă gândeam la sex.
Cu fata?
Nu.
Nu, adică...
Nu mă gândeam...
la detalii.
Am văzut-o pe fata asta sexy și...
Și ce?
Mi s-a sculat.
Nici nu mi-am dat seama și m-a speriat rău.
De ce?
- De ce te-ai speriat? - Nu știu, la dracu'!
Nu ar trebui să-mi spui dumneata? Nu asta faci?
Asta crezi că fac eu?
Iisuse! Îmi spuneți?
Sunt aici din cauza atacurilor de panică și din cauza gândurile inoportune.
Nu mă ajutați să scap de ele?
Ba da.
Asta e munca.
Asta trebuie să întrebăm.
Vreau doar să-mi fie mai bine.
Se poate.
Și îți va fi.
Dar nu se întâmplă din senin și nu e nici simplu.
E posibil...
să se agraveze înainte să fie bine.
E bine că ești în Jos labele.
Dar recunosc că am fost puțin surprinsă.
Nu te învinovățesc.
Majoritatea cred că vreau să îmi apăr fratele.
Amintirea lui... sau ce a făcut.
Dar eu nu sunt așa.
- Nu sunt ca el. - Sigur că nu.
Trebuie să-ți fie greu să-l plângi...
știind ce a făcut.
Întotdeauna am știut că Monty e coleric.
Dar nu înțeleg treaba cu Bryce.
Cum adică?
Bryce îi era ca un frate lui Monty.
Ba chiar se purta amabil cu mine.
Scuze. Știu că Bryce a făcut niște lucruri oribile.
E-n regulă.
Cred că era o persoană complicată.
Ai locuit la el acasă, nu?
În casa de oaspeți.
L-ai văzut pe Monty pe acolo în ultimele luni?
Nu-mi amintesc să-l fi văzut.
Ai văzut ceva ce te-ar face să crezi
că Monty ar vrea să-i facă rău lui Bryce?
Nu am văzut nimic de genul ăsta.
E o perioadă foarte dificilă pentru mine și prietenii mei.
Bună!
Mersi că ai venit.
Mă mir că ai ajuns.
Credeam că-mi tragi clapa a treia oară.
Îmi pare rău.
Doar că am... multe pe cap.
Ce anume?
Conduci fără direcție și bei?
Chestii la școală și alte rahaturi.
Ce ai, Zach?
Nu-ți stă în fire.
Ce anume?
De exemplu, să nu vii.
Să nu suni.
Să nu te uiți la mine.
Zachey...
Ce e, Zach?
Lucrurile...
Totul e futut.
Cum adică?
Spune-mi ce s-a întâmplat și îi vom da de cap.
Nu... Nu se poate...
Nu ai cum repara asta.
Cu toții râvnim la ceva mai bun.
Mai autentic.
Te-a durut când ai făcut-o?
Scuze, nu trebuie să răspunzi.
Nu-i nimic.
Am crezut...
Nici nu mai știu.
Nu m-am gândit nici cum se va simți după.
Cât de distrus voi fi.
Nu credeam că va mai fi ceva după.
Îmi doresc să mă fi gândit la asta.
Nu cred că ai greșit, Alex.
Cred că e extraordinar că ai ajuns în punctul ăsta.
Da...
Mi-am dat toată silința la terapia fizică.
Am scăpat de nenorocitul de baston.
Dar... nu cred că voi mai fi normal vreodată.
La naiba cu normalitatea!
Ce înseamnă asta?
Nimeni nu se simte normal vreodată.
Ai dreptate.
Sigur te ajută că ai un grup de prieteni buni.
Tyler îmi spune mereu că sunteți foarte apropiați.
Da, dar nu la fel ca înainte.
De ce nu?
Știi... Sunt grozavi, cu toții.
Doar că nu prea ne mai vedem.
Asta e bine pentru mine.
Adică...
Nu prea am prieteni la Liberty.
Mă bucur că m-ai sunat.
Și eu.
Mergem?
- Bill a spus că puneți camere. - Nu știu ce să zic.
Salut, Clay!
Discutam despre tine.
S-a întâmplat ceva?
Nu, am venit să discut cu părinții tăi.
Despre ce?
Șeriful Diaz ne explica noile măsuri de securitate de la liceu.
Cu întâmplările recente, voiam ca părinții tăi să știe
că facem tot posibilul
ca tu și toți ceilalți să fiți în siguranță la Liberty.
E...
Excelent!
Eu...
Mă apuc de treabă.
Eseurile astea pentru facultate...
L-ai văzut pe Diaz?
Da.
Nu e bine, nu?
Nu.
Nu e bine.
Clay, ce naiba ai?
Am un atac de panică.
„Lecțiile învățate din încercări
pot fi critice pentru succesul ulterior.
Amintește-ți când ai înfruntat o provocare, o piedică sau un eșec.
Cum te-a afectat și ce ai învățat?”
MONTY E ȚAP ISPĂȘITOR
MARCHEAZĂ CA CITIT RĂSPUNDE
TU AI FĂCUT-O.
ATAȘAMENT: O IMAGINE
Da... Lucrurile se vor agrava foarte, foarte tare...
până le rezolvă cineva.
AM MUȘAMALIZAT UN OMOR.
Dacă aveți nevoie de ajutor în situații de criză, accesați 13reasonswhy.info.