NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Jotkut tytöt tuntevat sanat toistensa lauluihin.
CLAY OLI TÄÄLLÄ
Heidän nauruissaan on harmoniaa.
Heidän yhteen liitetyt kätensä kaikuvat sopusoinnussa.
Entä jos en osaa hyräillä puhtaasti?
Entä jos kukaan ei kuule melodioitani?
-Olemme tosi korkealla! -Älä ajattele sitä.
On mentävä hitaasti, jos haluaa kiivetä nopeasti.
Mitä käytävällä tapahtui?
En tiedä. Taidan olla väsynyt.
Väsynyt, vai?
Minkä vuoksi?
Ihan vain väsynyt.
Vaikutit vihaiselta.
Koululle. Hannahin takia.
Ettekö te ole?
Toki.
Vihainen toisen turhan kuoleman takia.
Olen surullinen Hannahin puolesta sekä kaikkien meidän,
jotka välittivät hänestä.
Saanko rangaistuksen?
Haluatko sitä?
Pyytävätkö tänne tulevat useinkin rangaistusta?
Mikä rangaistuksesi pitäisi olla?
Eikö se ole teidän työtänne?
Eihän teillä ole psykiatrin koulutusta.
Ei.
Mutta ajattelen voivani auttaa lapsia,
joihin sattuu ja jotka eivät ymmärrä tunteitaan tai yksinäisyyttään.
En ole yksinäinen.
-Jotka voivat satuttaa itseään. -En aio tehdä niin.
Ette tiedä, mistä puhutte.
Haista paska!
Selvä.
Anteeksi.
Ei se mitään.
Sinuun sattuu.
Haluan auttaa.
Haluan olla apunasi, Clay.
En aio sanoa, että ymmärrän, mitä käyt läpi,
mutta jos puhut kanssani,
minä yritän.
Kaikki haluavat puhua.
Kukaan ei halua tehdä mitään.
Mitä haluat tehdä?
Pitää mennä tunnille.
Kaikki alkoi, koska tunsin oloni eksyneeksi.
Tarvitsin suunnan.
Ihan minkä tahansa.
Ei voi olla totta.
Tule autoon. Haluan näyttää sinulle jotakin.
Kerro, miten tiedät kaiken.
Kerro, mitä tein Hannahille.
Nähdään, Tony.
Tai toivottavasti emme näe enää ikinä.
Tule autoon.
-En. -Mitä aiot tehdä? Sinulla ei ole pyörää.
Mikset jätä minua rauhaan?
Julkaise kasetit. Tee, mitä täytyy. Anna vain minun olla.
En julkaise niitä,
jos tulet autoon ja mukaani.
Joskus menee siihen suuntaan, minkä näkee.
Aja vain.
-Minne menemme? -Näet, kun pääsemme perille.
Hän on sekaisin.
Pelasimme Hannahin säännöillä.
Ei ole reilua, että kasetit julkaistaan Clayn takia.
-Hän ei kerro niistä. -Vaikuttaa siltä.
Hän on vain surullinen. Antakaa hänen...
Onko sinulla taas vatsaongelmia, Alex?
-Tule istumaan. -Mitä vatsaongelmia?
Hän rakasti Hannahia, joka kuoli.
Hän sekoaa. Antakaa hänelle aikaa.
Hän ei ole surullinen. Hän kostaa.
Ansaitsemme sen.
Tule istumaan.
Olet myöhässä.
Puhuin Tonylle. Hän sanoi hoitavansa asian.
Mitä se edes tarkoittaa?
-Tony on mulkku. -Eikä ole.
Hän on mulkku, molo ja kyrpä.
Ne kaikki tarkoittavat samaa.
Ne eroavat sävyiltään.
Aivan.
Tony ei tee paskaakaan.
Meidän on hoidettava asia.
Tehdä loppu siitä paskiaisesta.
Tuo on hullua.
Enpä tiedä.
Entä jos se näyttäisi itsemurhalta?
Eikö olisikin traagista? Rakastavaiset tai jotain sellaista.
Kasva aikuiseksi, Justin.
Käsketkö sinä minun aikuistua, mammanpoika?
Kyllä minä käsken.
Mene lääkäriin, jätkä.
Olen käynyt lääkäreillä, jätkä.
Yksi asia.
Jos yksi asia olisi mennyt eri lailla,
mitään ei olisi ehkä tapahtunut.
Unelmoi suuria, sitä sanotaan.
Tähtää taivaisiin.
Sitten meidät lukitaan 12 vuodeksi ja kerrotaan, missä istua,
milloin pissata ja mitä ajatella.
Riittävätkö rehtorin ja vararehtorin suosittelukirjeet?
Kysynkö koulun johtajalta?
Koulu ei painota keskiarvoa, joten minun on vain 9,7.
Haittaako se?
Pelaamiseen tarvitsee vain 7-miinuksen keskiarvon.
Katso tuon cheerleaderin tissejä.
Sitten täytämme 18, ja vaikkei meillä ole ollut omia ajatuksia,
meidän on tehtävä elämämme tärkein päätös.
Oletko valmis aloittamaan tulevaisuutesi?
Minulla ei taida olla vaihtoehtoa.
Millaisia avustuksia teillä on?
Mikä keskiarvosi on?
Voisi olla parempi.
PSAT? ACT?
En ole...
Etkö ole tehnyt PSAT-koetta vielä?
-En. -Kiinnostavaa.
Avustuksemme menevät yleensä luokan parhaimmistolle,
joiden SAT-tulokset ovat korkeimmat.
-Hienoa. Kiitos. -Eipä kestä.
Jos ei ole rahaa tai hyviä arvosanoja,
päätökset tehdään usein puolestasi.
Millaista tulevaisuutta kaupittelet?
Saat arvata ensin.
Hamstraajan?
Melkein. Kirjastonhoitajan.
-Et ole kirjastonhoitaja. -Tiedän.
Kun ihmiset kuulevat sen sanan,
he ajattelevat vanhaa, valkotukkaista, paksunilkkaista naista.
Teemme uudelleenbrändäystä.
Ei millään pahalla, mutta eikö alanne tee kuolemaa?
Kuten matkatoimistot ja leivosliikkeet.
Taidat omistaa Kindlen.
En missään nimessä.
Olen pokkarien ystävä, joka kirjoittaa sivujen reunoille.
Sukulaissielu.
Mitä muuta kirjastoissa tapahtuu Deweyn luokitusjärjestelmän lisäksi?
Olemme paikka, josta ihmiset voivat löytää muita samanhenkisiä.
Harrastatko kirjoittamista? Näytät siltä.
En.
Tai harrastan mutten ole näyttänyt tekstejä kenellekään.
Meillä on turvallinen ryhmä.
Emme paljasta salaisuuksia, ja keksejä saa syödä rajattomasti.
Vau. Kiitti.
Emme varmaankaan tapaa siellä, mutta kiitti.
Eipä kestä.
Ota esite. Heillä on stipendejä.
En tarvitse esitettä, stipendiä -
enkä neljää hukkavuotta.
-Minulla on lahjoja. -Ja siisti Mustangi.
Kiitos.
Sieppaatko minut?
Sieppasitko sinä Courtneyn?
Minulla oli syyni.
Niin minullakin.
Alex.
Oletko kunnossa?
Olen. Ei hätää.
Se liittyy kasetteihin, eikö niin?
Jos niitä ei olisi, tulisit kuntoon.
Mutta miten niistä pääsee eroon?
Oletko tulossa, Jess?
Kohta. Juttelen Alexin kanssa.
Mistä?
Miten hän ikävöi minua -
ja miten olen sinua parempi poikaystävä.
Hän toivoo, ettemme olisi eronneet.
-Haisetkin pahalle. -Älä nyt!
-Haista vittu. -Totta se on.
Hän sanoi, että Justin haisee.
En sanonut niin.
-Olet vitsikäs. -Ei vaan sinä olet.
Mitä meinasit lopun tekemisellä?
Suojelemme itseämme.
-Miltä? -Hannahin valheilta.
Valehteliko hän? Koska en ole varma.
Hän puhui totta minusta.
Tiedäthän, että hän puhuu paskaa?
-Hän valehtelee. -Eikä valehtele.
Hän voi olla hankala mutta hän on hyvä tyyppi.
Hän ei valehdellut minulle.
Hyvä hänelle.
Halusin tarkoituksen.
Syyn olla tällä planeetalla.
Mutta se runokerho vaikutti AA-kokoukselta tai tukiryhmältä.
Kaikki olivat minua vuosikymmeniä vanhempia.
Kunnes näin sinut.
Olit ainoa koululainen lisäkseni.
Ryan Shaver, Liberty High'n intellektuelli,
Lost & Found -lehden päätoimittaja ja itsekeskeinen snobi.
Tervetuloa takaisin. Mukava nähdä, että ryhmämme kasvaa.
Aloitamme jälleen muistuttamalla kaikkia,
että runous on rehellistä ilmaisua.
Olo pitää tuntea turvalliseksi, jotta voi jakaa syvän totuuden.
Kiva nähdä ystävälliset kasvot.
Ystävällisetkö?
Tutut sitten.
Ilmoittautumislista kiertää.
Ei kannata tottua.
Tämä on eka ja vika kertani, jos sinä olet täällä.
Mitä? Miksi?
Ilmoittautukaa vain aikoihin, joita aiotte käyttää.
Pistit minut pikku lehteesi.
Muistatko?
Paras perse.
Lista kiersi jo ympäriinsä. Kaikki puhuivat siitä.
-Se oli uutinen. -Toimit väärin.
Ennen kuin aloitamme, haluaisitko esitellä itsesi, Hannah?
Hei, olen Hannah.
Hei.
En tiedä paljon runoudesta, mutta on ilo olla täällä.
Kiva, että tulit.
Aloitetaan.
Linda taisi olla ensimmäisenä listalla.
Oi!
Loukattu nainen
Äiti maa
Oi!
Kaikki voivat tuntea vihasi
Äiti maan majesteettisuus...
Onko tämä kieroutunut versiosi luontoterapiasta?
Etkö pidä luonnosta?
Pidän luonnosta varsinkin kuvissa ja kirjoissa.
Mihin köyttä tarvitaan?
Tämä vaikuttaa oikeasti oudolta.
Aiotko sitoa minut puuhun -
ja pakottaa kuuntelemaan kasetit loppuun?
Menemme vain lyhyelle kävelylle.
Miten lyhyelle?
Vain kukkulan huipulle.
Ei todellakaan.
Miten helvetissä tämä liittyy Hannahiin?
Haluatko tietää?
Oi korkeat vuoret,
äiti maa ja kaikki muu roska.
En taida mennä takaisin.
Jos et halua, niin se käy,
mutta ehkä sinun pitäisi antaa mahdollisuus.
Sanoit haluavasi ehkä kirjailijan uralle.
Mutta runoilija ei ole ura.
Muistuta, että käsken isääsi soittamaan turvafirmalle.
Tämä taitaa olla rikki.
Anna kun kokeilen.
Viimeistele talletus.
Entä runo-opettaja?
Kuka haluaa olla opettaja? Lapset ovat kusipäitä.
Eivät kaikki.
Entä journalisti?
Onko heitä yhä olemassa?
Kerro isälle, että tämä on rikki.
Olet vanhempi.
Sinun pitäisi käskeä minua olemaan käytännöllinen ja ryhtymään farmaseutiksi.
En sanoisi niin ikinä.
Ennen kuin avasimme apteekin,
isäsi matkusti kaiken aikaa tylsiin farmaseuttikokouksiin.
Kirjoitin hänelle rakkaustarinoita.
Ne olivat erittäin dramaattisia -
ja seksikkäitä.
Äitini 50 sävyä, vai?
Minusta ne olivat melko hyviä.
Ne saattavat olla jossain tallella.
Ei, äiti, pyydän.
Kuulehan, kunhan sanon,
että anna itsesi unelmoida.
Unelmoi suuria, hitto vie.
Kaikesta, mitä voisit olla.
Älä tyydy liian vähään.
Olemme kiinni. Mene pois.
Hän ei ole asiakas.
Selvä. Ymmärrän.
Haen takkini.
Se on takahuoneessa, joten...
Mitä haluat? Paikka on oikeasti kiinni.
Minulla on jotain sinulle.
Sovinnon ele.
Ota se.
Ajatuksesi ansaitsevat hyvän kotipaikan.
Tiedän, että olet päiväkirjatyyppiä.
Osaat matkia vakuuttavasti ajattelevaa ihmistä, jolla on tunteet.
Olen pahoillani.
En halunnut nolata sinua.
Tiedän, millaista se on.
Niinkö?
Olen laiha hintti, joka kirjoittaa runoja.
Tuota sanaa ei pitäisi käyttää.
Sinun ei pitäisi. Minä voin.
Tule takaisin kirjastoon.
Tule takaisin runouden pariin.
Ehkä.
Se kelpaa.
Kiitos päiväkirjasta.
Kulta?
Oletko kunnossa?
Mietin vain, että on huono merkki,
että alennuslaput ovat lopussa.
Sitä voi pitää huonona merkkinä tai ajatella maailman kertovan,
ettemme voi alentaa hintoja Walplexin tasolle.
Minulla on lisää tarroja jossakin.
Olivia.
Anteeksi, etten tullut aiemmin.
Miten pärjäät?
Pärjäämme kyllä.
Näytät mahtavalta.
Hannah oli niin erityinen tyttö.
Zach puhui hyvää hänestä.
Mitä Zachille kuuluu?
Oikein hyvää.
Korkeakoulut haluavat hänet pelaamaan koripalloa,
mutta hän haluaa olla meribiologi.
Voitko uskoa?
Meribiologi.
Oletko miettinyt tulevaisuuttasi?
Arvosanasi ovat laskeneet hieman.
Aloitit kouluvuoden vahvasti,
mutta arvosanasi ovat laskeneet tasaisesti.
Keskittyisin päättämään vuoden hyvin,
jos haluat hyvään korkeakouluun.
Olen miettinyt NYU:ta tai Columbiaa.
Niihin kouluihin on kilpailua.
Sinun täytyy siis tehdä muutoksia ensi vuonna -
tai ajatella vaatimattomammin.
Ehkä valtionkoulua.
Etkö tavannut Hannahia koskaan?
Kerran keväällä viime vuonna.
Haluamme toisluokkalaisten miettivän korkeakouluja.
Muistatko, mitä hän harkitsi?
Jos muistan oikein, hänellä oli epärealistisia tavoitteita.
Yritin auttaa häntä miettimään vaihtoehtoja.
Vaistositko, mitä hän ajatteli tapaamisestanne?
Hän ei sanonut.
Vaistositko mitään?
Rouva Jensen.
Sano vain Lainie.
Tiedän, ettei tämä ole tapaamisemme aihe,
mutta tiedätkö, missä poikasi on nyt?
Olettaisin, että tunnilla.
Ei ole. Hän lähti aamulla eikä ole palannut.
Olen ehkä hullu mutten noin hullu.
Sinne kiivetään yksin kaiken aikaa.
Sellaiset, jotka kiipeävät kallioilla,
mikä on naurettavaa, jollei joku jahtaa.
Tämä on aloittelijoille. Kiipesin täällä veljieni kanssa lapsina.
Ota tämä ja laita se kiinni.
Se on magnesiumia. Laita sitä käsiisi näin.
Muuten ote lipeää.
Mitä?
Oletko mies vai et?
En ole!
En todellakaan ole. Myönnän sen suoraan.
Minä en pidä korkeista paikoista.
Tämä on helppoa.
Etsimäsi vastaukset ovat jyrkänteen huipulla.
Kätesi liike rintani halki
Huuleni eivät voi sammuttaa kipinöitä
Sinä itsepäinen inferno
Ajat nopeasti Etkä välitä punaisista valoista
Näet suonieni väreilevän Ensikosketuksestasi
Voima siirtää vereni omatoimisesti
Sydämen määritelmä
Vaihdekepin nykäisyn jälkeen
Anon ihoani tekemään temppuja
Kuten unohtamaan Miten hyvältä tuntuu olla vapaa
Käsiesi palavassa talossa
Se oli intensiivistä.
-Kiitos? -Juuri niin.
Haluan kirjoittaa kuten sinä. Voitko opettaa minua?
Oletko tosissasi?
Saat muut tuntemaan tunteesi.
Haluan tehdä samoin.
Pari tuntia parina iltana viikossa.
Tarjoan sipsit ja dipin.
"Steffi Moore on ilkeä.
Hän..."
Sic. "Hän tosi typerä."
Olin kolmannella luokalla.
En tajua, mitä hyötyä päiväkirjoistani on.
Ensinnäkin näissä on lahjakkaan lapsen draamaa.
Tärkeintä runoudessa on, että kerrot totuuden.
Oman totuutesi.
-Mutta... -Ei muttia.
Ex nihilo nihil fit.
Tyhjästä ei synny mitään.
En pidä siitä, kun muut lukevat asioitani.
Jokaisen kirjoittamasi runon pitäisi tuntua siltä.
Sen pitäisi olla kauhistuttavaa ja noloa.
"Miten Amberilla voi jo olla tissit?"
Olet kusipää!
Hyvä! Ole kauhistunut.
Hyvä.
Yritä hidastaa hengitystäsi.
Miten?
Hengitä hitaammin.
Mitä teen sydämelleni? Tuntuu siltä kuin se räjähtäisi.
Helvetti.
Toitko puhelimesi kiipeilemään?
Luulin, että menemme kävelylle.
Äitini soittoääni.
Ole hyvä poika tai tipu kiville.
Kiitos perspektiivistä.
Täytyy olla mahdollista uida rakastetun meressä hukkumatta.
Täytyy olla mahdollista uida niin, ettei muutu vedeksi.
Jalkoihini on aina sidottu kiviä.
-Anteeksi. -Jatka vain. Kaikki on hyvin.
Jess, minä...
Mitä?
En voi nyt.
Kaikki on hyvin.
Entä jos autan vähän?
Älä nyt, Jess, minä vain...
Ehkä myöhemmin. En halua juuri nyt.
Et halua minua enää.
-Ei ole kyse siitä. -Täytyy olla.
En ole mielestäsi nätti enää.
Jess, ei missään nimessä.
Olet tosi kaunis.
Mitä meille tapahtuu?
Kaikki järjestyy.
Kunhan tämä vitun kasettihomma on ohi.
Voimmeko vetää pilveä?
-Et edes polta. -Poltanhan.
Hyvä on.
Olemme tosi korkealla.
Älä ajattele asiaa.
Laita magnesiumia, jos kädet hikoavat.
En tunne käsivarsiani.
Ravistele niitä yksi kerrallaan.
Saat veren kiertämään.
Hyvä.
Lähestymme.
On mentävä hitaasti, jos haluaa kiivetä nopeasti.
Helvetti!
Mitä? En näe!
Menetin kädensijani.
Odota hetki, selvitän asian.
Clay, oletko täällä?
Lainie?
Hän ei ole täällä.
Rauhoitu. Mitä nyt?
Jätin sinulle viestin.
Sihteerimme on 90-vuotias.
Hän lähti koulusta ja katosi.
Ei hän kadonnut.
Hän ei vastaa kännykkäänsä, Matt.
Hän lintsaa koulusta ja pelaa korista tai meni ajelulle.
Hän on kadonnut!
Hän lintsaa. Hän ei ole kadonnut.
Jos vähättelet tätä, suutun.
Selvä on.
Löydämme hänet. Hän ei voi olla kaukana.
Ota köydestä kiinni ja vedä itsesi ylös.
-En voi. -Totta kai voit.
Yksi jalka kerrallaan.
Anna mennä.
-Selvä. -Hienoa, pystyt siihen.
Juuri noin.
Helvetti!
Hitto!
Tuo oli mahtavaa.
Oliko? Vai vitun mahtavaa?
Vitun mahtavaa.
Luulin kuolevani!
Mutta et kuollut.
Vittu!
Näin kerran YouTube-videon,
jossa joku espanjalainen käveli nostokurjen päällä.
Hän oli 15 kerroksen korkeudessa. Hän vain käveli.
Sitten hän liukastui ja huusi.
Parin sekunnin päästä kuului ääni.
Mikä ääni?
Kuva pimeni, mutta hän kai kuoli.
Helvetti.
Vittu.
En ole tajunnut, että se on mahtava sana.
Eikö olekin?
Vuodat verta.
Vittu.
Tämä on pelottavaa.
Minulla on tänään mustat pitsialusvaatteet
Vain jotta tiedän niiden olevan ylläni
Niiden alla
Olen täysin alasti
Ja minulla on ihoa
Maileittain ihoa
Tarpeeksi ihoa peittämään Kaikki ajatukseni kelmun tavoin
Sen läpi näkee Mitä tähteitä eilen jäi jäljelle
Huolimatta siitä, mitä ajattelet
Ihoni on pehmeä ja sileä
Ja helposti arpeutuva
Mutta sillä ei ole väliä, vai mitä?
Et välitä ihoni pehmeydestä
Haluat vain kuulla Mitä sormeni tekevät pimeässä
Mutta entä jos ne vain avaavat ikkunan
Jotta näkisin salamat pilvien seassa?
Entä jos ne haluavat Vain kiivetä kiipeilytelineessä
Saadakseen tuoretta ilmaa?
Lupasit minulle,
että kallion päällä on salaisuuksia.
-Laitoin elämäni likoon. -Et olisi kuollut.
Olisit murtanut luita.
En ikinä ajatellut asiaa.
Kuolemista.
Ennen tätä vuotta.
Oletko koskaan nähnyt ruumista?
Olen ollut hautajaisissa.
Oletko nähnyt rikospaikkaa?
No siis...
CSI:ssä ja Kova Laki -sarjassa.
Ei.
Tarkoitan oikeasti.
Oletko sinä?
Olen. Kerran.
Millaista se oli?
Rauhallista.
Ei siis hiljaista vaan yksitoikkoista.
Ei kovia ääniä.
Poliisit vain kävelivät ympäriinsä tekemässä työtään.
Kuin se olisi pikkujuttu.
Miten vanha olit?
Seitsemäntoista.
Mistä rikoksesta oli kyse?
Itsemurhasta.
Olit siellä.
Näit hänet.
Julkaise tämä.
Ei. Tämä on vain ryhmän silmille.
Ihmisten on nähtävä tämä. Se muuttaisi heidät.
Ei todellakaan.
Luovan ilmaisun tarkoitus on näyttää maailmalle peiliä,
jotta kamalat ihmiset näkisivät toivottavasti itsensä -
ja loisivat yhteyksiä selvitäkseen ankeista elämistään.
Tuskasi on tärkeää muille.
Teitkö sen oikeasti siksi?
Että auttaisit minua koskettamaan ihmisiä?
Mitä?
Enpä usko.
Sinun kaltaisesi eivät tee epäitsekkäitä tekoja.
Luoja, tämä on hullua!
"Minulla on tänään mustat pitsialusvaatteet -
vain jotta tiedän niiden olevan ylläni."
Kukakohan lutka kirjoitti tämän?
Sitä ämmää on loukattu.
Tiesit, että jaoin kanssasi yksityisiä asioita.
Tiesit, mistä se tuli ja että se saisi ihmiset puhumaan.
Tajusin, että halusin epätoivoisesti jonkun kuuntelevan,
ja sinä teit niin.
Sitten teit yksityisistä ajatuksistani julkisen näytöksen.
Se on hänen käsialaansa.
Tunnistan sen.
Miksi hän kirjoittaisi jotain noin nöyryyttävää?
Olen saanut kuulla,
että Ryanin julkaisussa on myös runoutta.
Koska opiskelemme sonetteja ja runo on jo saanut huomionne,
ajattelin, että voisimme jäsennellä tämän runoilijan teoksen.
Pidän sen alastomasta haavoittuvuudesta. Se on melko intiimi.
Intiimi ei ole rivo sana.
"Minulla on tänään mustat pitsialusvaatteet -
vain jotta tiedän..."
Sitä avaa sydämensä yhdelle ihmiselle, ja kaikki nauravat.
"Ja minulla on ihoa, maileittain ihoa.
Tarpeeksi ihoa peittämään kaikki ajatukseni kelmun tavoin."
Näin hänet ikkunan läpi.
Hän käveli ovelle, jätti laatikon ja lähti.
En noussut.
Ajattelin, että jos se olisi ollut tärkeää, hän olisi koputtanut -
tai soittanut ovikelloa.
Minä...
Olisi pitänyt mennä ulos -
ja jutella hänelle.
Mutta...
Pidin Hannahista.
Hän oli ystäväni.
Mutta hän oli työläs ja dramaattinen.
Ilmeisesti olin koulun ainoa jätkä,
joka ei tarttunut häntä perseestä tai tuijottanut hänen tissejään.
Sain aina kuulla siitä,
ja sinä päivänä en jaksanut, joten annoin hänen mennä.
Luoja.
Puolen tunnin tai 45 minuutin päästä -
hain laatikon ja avasin sen. Näin kasetit ja kirjeen.
"Pidä huolta näistä. Kuuntele, niin tiedät miten."
Aloin kuunnella ensimmäistä kasettia.
Sitten...
Yritin soittaa Bakereille. He eivät vastanneet. Kiirehdin heille.
Ambulanssi oli jo siellä.
Ja poliisit.
Etuovi oli auki. Juoksin sisään.
Hänen vanhempansa olivat siellä.
Ja hän...
Hän oli ruumispussissa.
Ajattelin: "Pussissa ei ole kahvoja.
Miten he nostavat hänet? Miten he kantavat häntä?"
He vain tarttuivat pussiin -
ja heittivät hänet ambulanssiin.
Tuosta vain.
Tietävätkö muut?
Miksi pidät huolta Hannahista tällä tavoin.
Eivät tietenkään.
Sinun täytyi tietää.
Olet ystäväni.
Mitä helvettiä?
Miksemme voineet jutella koulussa?
Tiedät kyllä. Miten voit tehdä tämän minulle?
Tarkoitatko runoa?
Tein sinulle palveluksen. Runoutesi on kaunista.
Työsi ansaitsevat kuulijoita.
Olet itsekäs, egoistinen mulkero.
Jonain päivänä mietit tätä ja tiedät, että olin oikeassa.
Kirjoittamaasi ei voi opettaa. Se on elettävä.
Kyse on minun elämästäni, ei sinun.
Hanki oma.
Oliko tänne polku?
Olisimmeko voineet kävellä?
Kyllä, mutta se ei olisi ollut hauskaa.
Olisit voinut kertoa tämän kaiken minulle, kun näimme Monet'sissa.
Olisitko ollut valmis kuuntelemaan?
Olisin.
En. En tiedä.
Kunpa olisin tiennyt,
miksi välitit niin paljon Hannahista.
Yritin selvittää asiaa.
Ajattelin,
että ehkä olit ihastunut häneen.
Tiedäthän, että olen homo?
Mitä?
En tiennyt. Miten olisin voinut tietää?
Luulin, että kaikki tietävät.
-En usko. -Monet tietävät.
Hetkinen.
Luulitko, että olin vain Ryanin ystävä?
Niin kai.
Luulit, että joku Ryanin kaltainen olisi ystäväni.
Niin, koska ilmeisesti te tapailitte.
Tapailu eroaa ystävyydestä. Usko pois.
Eli onko se Brad poikaystäväsi?
Toivon niin.
Hän on ollut ärsyyntynyt viime aikoina,
koska olen viettänyt aikaa toisen jätkän kanssa.
Sinun.
Selvä.
Tarkoitat siis kasetteja. Et mitään romanttista.
Justiinsa niin.
Alex Standall.
S-T-A-N-D-A-L-L.
Se on uusittu. Kaikki valmista.
Ota yksi joka ilta ennen nukkumaanmenoa veden kanssa, ruoan kanssa tai ilman.
Sinua saattaa pyörryttää.
Tiedän. Olen käyttänyt sitä aiemmin.
Meillä tämä on uusi.
Kävin ennen Walplexissä.
Voin pyytää heitä lähettämään potilastietosi tänne.
Se käy oikein hyvin. Kiitos.
-Ole hyvä. -Kiitos.
Olin Hannahin ystävä.
Niinkö?
Joo.
Olen pahoillani tapahtuneesta.
Kiitos.
Ilmeisesti äitisi soitti isälleni.
Voi itku. Äiti. Laitan viestin.
Emme kaipaa sellaista hysteeristä soittoa juuri nyt.
Ehkä jos et salaisi...
Painu vittuun salaisuuksiesi kanssa!
Voisinko...
Voisinko joskus saada kasetit takaisin?
Totta kai.
Oliko tämä suunnitelmasi?
Ehkä autoin asiassa,
mutta tiesin, että haluaisit kasetit takaisin.
-Tiesitkö? -Kyllä.
Et ole kuullut vielä omaasi.
Se on herkullista, muttei palaakaan enää.
Kiitos.
Tämä oli hyvä idea.
Kulta, et voi tehdä noin.
Anteeksi.
Ei se haittaa.
Hän tarvitsee uuden hiustyylin.
Mikä nimesi on?
Voit kertoa hänelle, kulta.
Sarah.
Olet oikein suloinen.
Sano kiitos.
En.
Tuo ei ole kilttiä.
Ei se haittaa. Minullakin on tytär.
Ilmankos olet ammattilainen. Minkä ikäinen hän on?
Seitsemäntoista.
Aika kuluu nopeasti.
Ennen kuin tiedätkään, hän hakee korkeakouluihin.
Hannah miettii vaihtoehtoja.
Hannah on nätti nimi.
Hän haluaa mennä New Yorkiin.
Onnea.
Jatketaan syömistä.
Tarina on kamala.
Hän oli kaunis, kiltti tyttö -
ja hän on poissa.
Meidän täytyy repiä hänet kappaleiksi.
Puhua hänen maineestaan. Poikaystävistä.
-Mitä hän on kirjoittanut tai sanonut. -Älä tee niin.
Sanoit aina, että olet lakimies,
koska jos laki ei palvele oikeutta, se voi palvella totuutta.
Vai mitä?
Selvitä totuus.
Entä, jos se satuttaa poikaamme?
Uskon, että hän selviää.
Matkaaja palaa.
Luuletko, että Tonylla on häneen hyvä vaikutus?
Minun vaistoni mukaan kyllä.
Mutta se ei ole huolenaiheemme.
Ei niin. Tiedän.
Tuen sinua.
Anteeksi.
Ihan oikeasti.
Juttelin Tonyn kanssa, emmekä huomanneet ajan kulua.
Tiedän, ettei tämä ole tapaistani, uskokaa pois.
Olen pahoillani.
Minun täytyy olla pahassa pulassa.
Et ole.
Mutta ensi kerralla ilmoitat ennen kuin menet etkä kotimatkalla.
Niin, totta kai.
En päässyt käsiksi puhelimeeni hetkeen.
Mutta kyllä.
Voitte laittaa minut arestiin.
Ei arestia.
Me olemme vain iloisia, että olet elossa.
Niin minäkin.
Et sanonut paljon kotimatkalla.
En tiennyt, mitä sanoa.
En valehdellut hänelle.
Olen yhä äiti.
Hetken ajan en ollut kuolleen tytön äiti.
Pitäisikö meidän muuttaa?
Mitä?
Pitäisikö meidän muuttaa ja aloittaa alusta?
Luopuisimmeko apteekista?
Apteekista, talosta ja kaikesta.
Jos minulla on sinut...
Sinulla on.
Sinulla on minut.
Selvä.
Hyvä.
Hitto.
Luulin, että menit runotyöpajaan.
En mennyt.
En mene sinne enää.
Ja meidän pitää muuttaa.
430 dollaria kuussa ilman vääriä hälytyksiä,
joista he myös laskuttavat.
Olisit kertonut, että peruit sen. Jonotin puhelimessa tunnin!
Meidän on leikattava kuluja.
Olisi pitänyt puhua ensin.
Tämä on turvallinen kaupunki.
Ei ole kyse siitä.
Yritän vain saada rahat riittämään.
Ja minäkö en? Joko toimimme yhdessä tai emme.
Emme voi pihistellä yhdessä ja tuhlata toiseen.
Juuri nyt emme voi tuhlata mihinkään.
Mitä tarkoitat?
Haaskaamme rahaa...
Joskus tulevaisuus ei mene niin kuin luulee.
Paskajuttuja sattuu, ja ihmiset ovat syvältä.
Ehkä siksi lakkasin kirjoittamasta ja rupesin tekemään kasetteja.
Jotkut tytöt tuntevat sanat toistensa lauluihin.
Heidän nauruissaan on harmoniaa.
Heidän yhteen liitetyt kätensä kaikuvat sopusoinnussa.
Entä jos en osaa hyräillä puhtaasti?
"Entä jos kukaan ei kuule melodioitani?"
Lukevatko kaikki tuota typerää lehteä?
Olen koukussa siihen.
-Etkö ole lukenut sitä? -En.
Kuuntele:
"Jotkut ihmiset tunnistavat puun -
ja etupihan ja tietävät tulleensa kotiin."
-Kuulostaa paskalta. -Niinkö?
Minusta se tuntuu todelliselta.
"Kauanko kuljen ympyrää ennen kuin lakkaan etsimästä?
Kauanko menee ennen kuin eksyn ikuisesti?
Täytyy olla mahdollista uida rakastetun meressä hukkumatta.
Täytyy olla mahdollista uida niin, ettei muuttuu vedeksi.
Mutta nielen jotain, mitä luulin ilmaksi.
Jalkoihini on aina sidottu kiviä."
Hitto.
Kukahan sen kirjoitti?
Niinpä.
Joku tosi synkkä tyyppi.
Pidän runosta, mutten ole varma, haluaisinko viettää aikaa hänen kanssaan.
Työ kutsuu.
Hei, Clay.
Hei, rouva Baker.
Anteeksi, että häiritsen.
Halusin antaa teille jotakin.
Se on Hannahilta.
Tai siis ei Hannahin, mutta siinä on runo, jonka hän kirjoitti.
Se on todella hyvä. Opettajammekin sanoi niin.
Sivu seitsemän.
Se on hänen käsialaansa.
Niin on.
Tiedän sen nyt.
Tekstitys: Pauliina Munukka