Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
PRINSSI JA KERJÄLÄISPOKA
Kerron tarinan, kuten se minulle kerrottiin.
Tarinaa on kerrottu isältä pojalle -
aina 1500-luvulta lähtien vanhassa Lontoossa.
ENSIMMÄINEN LUKU
Se voi olla historiaa.
Se voi olla legendaa tai perinnettä.
Näin on voinut tapahtua, tai sitten ei.
Se olisi voinut tapahtua.
Tarina alkaa onnellisesta tapahtumasta,
mikä toi iloa ja juhlamieltä Lontooseen.
Henrik VIII sai pojan.
Hän sai nimen Edvard Tudor.
Kuninkaan asetuksella -
hänestä tuli Walesin prinssi, Cornwallin herttua.
Kansaa enemmän iloitsi -
vain itse kuningas.
Tudorin suvun jatkuminen oli varmistettu.
Harva huomasi sitä,
kun toinen vauva syntyi samaan aikaan -
kerjäläisperheelle Offal Courtissa Pudding Lanella.
Oudon yhteensattuman takia -
vauvat olivat identtisiä.
Kaiken touhun ja vilskeen keskellä -
sijaitsi historiallinen London Bridge.
Täällä kerjäläispoika Tom Canty eli lapsuutensa.
Joka päivä isä käski häntä nilkuttaen kerjäämään,
vaikka kuninkaan lain mukaan kerjääminen oli rikos.
Pienemmistäkin rikoksista saatettiin antaa kuolemantuomio.
Saisinko pennyn, herra?
Löytyisikö penny, neiti?
Säälikää tätä köyhää ja nälkäistä raajarikkoa.
Edes penny?
Olkaa armollinen.
Tom oli oppinut tavan paeta -
kurjaa ympäristöään.
Hän antoi mielikuvitukselleen vallan unelmoidessaan paremmasta.
Eikö sinulla ole kotia tai perhettä?
- Anteeksi? - Sanoin,
eikö sinulla ole kotia tai perhettä?
Vain köyhä sairas isä,
liian heikko töihin.
Nuorukaiselle tämä oli onnenpotku.
Kolme pennyn puolikasta.
Yksi juopolle isälle,
toinen sujautettuna salaa äidille,
ja kolmas ystävälle ja auttajalle, isä-Andrewille.
Vaikka hän näki muiden poikien leikkivän -
kerjäämisen sijasta,
Tom ei ollut kateellinen.
Hänen kuvitelmansa olivat hienompia -
kuin heidän leikkinsä.
Hän kuvitteli itsensä hemmoteltuna ja vauraana,
palvelijoiden ympäröimänä kumarreltavana ja palveltavana.
Mikään ei varmasti olisi hienompaa.
Toisaalla Westminsterin palatsissa -
vajaan 10 kilometrin päässä, istui Walesin prinssi -
mielessään toisenlaiset haaveet.
Eikö olisi mahtavaa tulla ja mennä miten haluaa,
ja leikkiä samanikäisten poikien kanssa?
Olla vain tavallinen ihminen?
Korkeutenne.
Korkeutenne, pyydän.
Lordi, Hertfordin herttua.
Teidän korkeutenne.
Jos teille sopii -
rukoushetken jälkeen klo 9,
seuraa kreikan oppitunti.
Sitten latinan kääntämistä tunti.
Sitten loppuaika aamupaivästä, jos teille sopii,
käytetään ranskan kieleen.
Sitten ruokailun jälkeen,
jos teille käy,
seuraa laskennon opetusta,
uskontoa, oikeustiedettä ja muinaishistoriaa.
- Kuka siellä? - Minä, isä-Andrew.
Tule sisään.
- Hei, Tom. - Hei, isä-Andrew.
Tämä on teille.
Kovin anteliasta.
Ei, anna se äidillesi.
Minulla on yksi hänelle.
Minun on hänelle myös, siunausten kera.
Ei. Hän tarvitsee sitä enemmän.
Tulet myöhään tänään. Mitä olet keppostellut tänään?
Katselin poikien pelaavan.
Mitä he pelasivat?
En tiedä.
Kuvittelin pelaavani heidän kanssaan,
- ja että olin prinssi. - Prinssi.
Johdin sotaneuvostoa.
Lähetin armeijani uudelle ristiretkelle.
Tiedätkö, mitä sitten me tein?
Mitä sitten tein?
Korkeudellanne on ollut pitkä ja raskas päivä.
Varmasti merkittäväkin.
Et unohtanut latinan tuntiasi,
vaan unohdit englannin kielen myös, "mitä me tein".
Anteeksi. Mitä minä tein sitten.
Ei se ole tärkeää, se on vain kuvitelmaa.
Olen pahoillani myöhästymisestä, mutta aika meni nopeasti...
Pimeä tuli yllättäen.
Ymmärrän.
Vuorokausi,
elämä, ne ovat sama asia.
Aika rientää, ja pimeä yllättää.
Sitten uusi vuorokausi, uusi elämä.
Mene nukkumaan.
- Isä-Andrew? - Niin.
Minkälainen aito prinssi on?
Kaltaisesi poika, ja päivälleen sinun ikäisesi.
Niinkö?
Meillä on siis sama syntymäpäivä.
Voisin vain pääsisin näkemään hänet.
Hän on aito prinssi.
Aatelinen.
Ei aateliseksi vain synnytä.
- Voisit tulla aateliseksi joskus. - Kuinka.
Opiskelemalla ja oppimalla.
- Voisinko? - Kyllä.
Joe et laiminlyö oppituntejasi.
En laiminlyö, lupaan sen.
Olen aina paikalla.
Hyvää yötä sitten.
Hyvää yötä.
Jumala varjelkoon.
Missä kelvoton poikasi on?
En tiedä.
Ehkä hän on isä-Andrewin luona.
Isä-Andrew.
Papit... Oppiminen... Opiskelu,
ne pilaavat pojan!
- En tiedä. - Se on syytäsi.
Olet syöttänyt hänelle noita joutavuuksia.
Hiippailit kotiin vihdoin.
Ja rahattomana varmasti.
Pelkäätkö, että pieksen joutenolosta?
Kolme puolipennyä.
Osaat siis tehdä töitä, jos haluat.
Tästä lähtien -
tuot päivittäin ainakin kolme puolipennyä,
tai korvaat erotuksen.
Jätä poika rauhaan.
Yrittäisitkö varastaa isältäsi?
Sitäkö se pappi opettaa?
Opetan jotain muuta, kunhan palaan.
No niin, herää.
Syö soppasi, se helpottaa.
Takaisin nukkumaan ja haaveisiisi.
Voisinpa haaveilla samoin.
- Äiti? - Niin.
Missä prinssi asuu?
Hän asuu Westminsterin palatsissa Whitehallissa.
Silloin kun hän ei ole tuomioistuimessa.
Saavatko meikäläiset katsoa häntä?
Saamme katsoa kyllä...
pitkän matkan päästä.
Ehkä palatsin aitojen ulkopuolelta.
Yritä nukkua.
Vielä kerran.
Nyt on levon aika.
- Aloin nauttia... - Hänen majesteettinsa ohjeet.
Missä tapasi ovat, kerjäläispoika?
Mene tiehesi.
Miten voit kohdella poikaa noin?
Ei hän tehnyt pahojaan.
Teidän korkeutenne,
teen vain määräysten mukaan.
Tässä tulee määräys:
Avaa portit ja päästä poika sisään.
Älä pelkää. Tule sisään.
Mikä nimesi on?
Tom Canty, herrani.
Hieno paikallinen nimi. Missä asut?
Keskustassa. Offal Courtissa Pudding Lanella.
Outo paikka minulle.
Nimen perusteella ruokaa pitäisi riittää.
- Näytät riutuneelta. - Pyydän, korkeutenne.
Vien pojan keittiöön ja annamme tähteitä.
Se ei miellytä, George-herra.
Hän tulee asuntooni, kun lepään,
ja hänelle tarjotaan parasta, mitä keittiöstä löytyy.
Tule.
Voitko paremmin?
- Todellakin. - Hyvä meille, että on pyhäpäivä.
Ei ole koulua.
Kerrohan,
onko sinulla sisaruksia leikkeihin?
- Ei ole. - Minulla on kaksi.
Siskopuolia, mutta liian vanhoja leikkeihin.
Elizabeth ja Mary synkkine katseineen.
Voitko uskoa?
Hän ei anna palvelijoiden hymyillä peläten syntiä,
- joka tuhoaa sielut. - Ei!
Serkkuni Lady Jane Grey on ikäiseni,
hyvin kaunis ja hauska.
Kerro lisää Offal Courtista.
- Elätkö hyvin siellä? - En siellä.
Lähellä on tosin nukketeattereita,
ja esiintyviä apinoita hienoissa asuissaan.
Myös mahtavia näytelmiä,
joissa näyttelijät mekastavat,
kunnes kaikki kuolevat.
- Erinomaista. - Niin on,
ja se maksaa vain pennyn.
Kerro lisää.
Joskus talonomistajat tappelevat nuijilla.
Niillä on kisoja myös.
Kesällä he menevät uimaan jokeen,
he väistelevät, roiskuttelevat vettä ja sukeltelevat.
Olisi todella mieletöntä olla vapaa,
ja nauttia tuosta kaikesta.
Mitä muuta?
He leikkivät hiekassa.
Joskus he tekevät mutaleivonnaisia.
Muta on niin ihanaa.
He oikein rypevät mudassa.
Kyllä se on niin! Mahtavaa elämää.
Olla vapaa.
Voisinpa pukeutua tuollaisiin rääsyihin,
ja ottaa kengät pois mudassa leikkien...
Vain kerran...
Kukaan ei kieltäisi tai nuhtelisi siitä.
On aika ihmeellistä.
Hiuksesi ovat samanväriset kun minulla.
Samoin silmät, korkeus ja vartalo.
Tämä on taivaanlahja.
Minulla on idea.
Voisimme vaihtaa vaatteita muutamaksi tunniksi.
- Korkeutenne. - Pitäisithän siitä?
Sitten vaihtaisimme takaisin, ennen kuin se huomataan.
Se olisi hyvin hauskaa.
Ei, en uskaltaisi.
Minä käsken sinua.
Tule makuuhuoneeseeni.
Kuka tätä uskoisi?
Tule tänne.
Vannon, ettei kukaan huomaa eroa.
Antakaa anteeksi.
Ei, se on hyvä!
Ryysyissäsi pääsen pois palatsista -
näkemään todellista maailmaa.
Olla kerrankin vapaa, ja tehdä mitä haluan.
Tämä pitää laittaa piiloon.
Voitte päästä ulos, mutta miten pääsette sisälle?
Sisällekö?
Kuka ei tunnistaisi Walesin prinssiä?
Ryysyissäkin.
Sanoitte näyttävänne aivan minulta.
Ja se mies portilla...
Totta.
Se portin elukka.
En siis mene portista.
Tiedän toisen reitin ulos, ja palaan siitä myös.
Oletteko varma?
Kunhan setäni ja siskoni eivät näe minua.
Ulkona ei ole ketään nyt.
Älä poistu minnekään, kunnes palaan.
Tämä on käsky. Teeskentele olevasi minä.
Menen Lontooseen. Kertoisitteko reitin?
Se on iso kaupunki. Mihin osaan?
Offal Courtin suuntaan.
Oletteko kuulleet Offal Courtista Pudding Lanella?
Esiintyvistä apinoista ja näyttelijöistä,
missä pojat myös leikkivät joella?
Olette varmasti kuulleet.
Taidan tietää paikan. Tulemme myös.
Kiitos. Mikä nimesi on?
Herald Weaver.
Saat vielä ansiosi mukaan.
- Hei, Tom! - Hei, Tom!
Joki.
Muta!
Ihana muta!
Älkää heitelkö! Tästä saatte!
Lady Jane Grey, korkeutenne.
Edvard, herrani,
mikä on hätänä?
Etkö voi hyvin?
Et ole katsonut minua noin, kuin olisin kummitus.
Mikä on vialla?
Antakaa armoa, en ole herra, vaan kerjäläispoika.
Mitä sinä puhut?
Pyydän teitä, haluan tavata prinssin.
Prinssin?
Hän antaa rääsyni ja antaa mennä.
Pyydän.
Älkää polvistuko edessäni.
Jos isäsi näkisi tämän...
Uskokaa minua, en ole prinssi-serkkunne.
Rakas serkkuni,
et voi hyvin.
Äkillinen sairastuminen sotkee mielesi.
Käyn hakemassa lääkärin.
Missään nimessä ei prinssi -
saa poistua, kunnes lääkäri saapuu.
Hänen mielensä on sairas,
eikä tunne edes itseään.
Sisään.
Poikani,
prinssini,
mitä oikein olen kuullut?
Ethän vain pelleile näin -
hämätäksesi isääsi, kuningasta?
Kuningastako?
Herra paratkoon.
Kun he kertoivat, en uskonut.
Luulin se olevan vain perätöntä pahaa juoruilua.
Tule luokseni. Et voi hyvin.
Älä särje vanhan isäsi sydäntä.
Tunnethan minut?
Tunnen, herra.
Olette pelätty valtias, Jumalan suojelema kuningas.
Hyvä, tunnet minut.
Nyt on jo parempi.
Ole rennommin äläkä tärise.
Ei sinua satuteta.
Voithan paremmin nyt?
Eikö muistisikin palaile?
Tunnethan itsesikin nyt?
Ethän sano mitään hölmöä enää?
Pyydän, että uskotte. Kerroin vain totuuden.
Olen alhaisin alamaisistanne,
syntynyt kerjäläiseksi kerjäämään.
Olen täällä vain oudon sattuman takia.
Olen liian nuori kuolemaan.
Miten niin kuolemaan?
Kuka tässä kuolee... Sinäkö muka?
Palkitkoon Jumala armollisuuttanne.
- Saanko mennä nyt? - Mennä minne?
Kotiin, missä synnyin,
äitini luokse.
Äitisi?
Hän kuoli, kun synnyit.
Pyydän teitä, antakaa minun mennä.
Ehkä hän on hullu vain noin. Itsensätunnistamisen vajetta.
Se on jokin pakkomielle.
Testaamme sen. Kuuntele,
puhun sinulle latinaa. Sinä käännät sitten sen.
"Hyvä mieli hallitsee kuningaskuntaa."
Hyvin tehty.
Hänkö ei olisi poikani? Seuraavaksi ranskaa.
En osaa ranskaa.
- Ei sitä ole opetettu minulle. - Miten niin et puhu ranskaa?
Ei ole opetettu?
Majesteettinne.
Tule tänne.
Lepuuta sekavaa päätäsi,
ja rauhoitu.
Kohta voit paremmin.
Tämä on ohimenevä sairaus.
Kuunnelkaa, te surun ja epätoivon kaupustelijat.
Poikani on hullu.
Mutta ei pysyvästi.
Tämä ei ole pysyvää!
Hän on vain opiskellut liikaa.
Pois kirjat ja opettajat. Enemmän leikkiaikaa ja urheilua,
niin usein ja pitkään, kuin hän haluaa.
Siten hän paranee.
Hän on poikani ja perijä. Hänkö hullu?
Mitä teidän mittailunne merkitsevät?
Hän on silti Walesin prinssi.
Huomenna hänestä tulee se virallisesti.
Aloittakaa valmistelut välittömästi.
Mutta majesteettinne,
vain Norfolkin herttua,
Englannin Earl Marshal,
voi nimetä poikanne siihen asemaan.
Jaarli on vankilassa syytettynä maanpetoksesta.
Älä loukkaa korviani tuolla vihatulla nimellä.
Uhmaatteko minua?
Pitääkö prinssin odottaa,
koska ei ole Earl Marshalia,
joka olisi syytön rikoksiin? Ei!
Käske parlamenttia lähettämään Norfolkin kuolemantuomio -
ennen huomenaamua, tai he joutuvat vastaamaan!
Kuten käskette.
Anna suukko,
sitten mene leikkimään,
sillä sairauteni vaivaa nyt.
Palaa, kun oloni on parempi.
Haluat estellä, ja vastaan pannaankin.
Hyvä osuma.
Surkeaa hiiltä.
Tästä saat huonosta käytöksestä.
- Ei. - Tästä.
Näytös maksaa puoli pennyä, muuten alkakaa laputtaa.
Pojat, seuratkaa.
Älkää salailko sitä.
Tiedän kyllä.
Loppuni on tulossa.
En kuole ennen petturi Norfolkia.
Mitä parlamentti tekee?
Annoitteko käskyn?
Kyllä, annoin käskyn.
Päärit ovat nyt paikalla -
vahvistettuaan herttuan kuolemantuomion,
he odottavat nöyrästi teidän ohjeitanne.
Auttakaa minut ylös.
Henkilökohtaisesti -
seison parlamentissa,
ja omin käsin -
sinetöin käskyn, jolla pääsen eroon tästä...
Olen janonnut tätä koston makeaa hetkeä...
ja se tuli liian myöhään,
minulta riistettiin nautinnon hetki.
Kiirehtikää.
Annetaan toisten hoitaa se.
Sinetille on hyvää käyttöä.
Ennen huomisiltaa,
tuokaa Norfolkin pää näytille.
Kuten käskette.
Voisitteko määrätä -
sinetin käyttööni,
jotta voin toteuttaa tämän?
Sinetti on sinulla. Kuka muu sitä vartioisi?
Anteeksi, mutta otitte sen minulta pari päivää sitten.
Niin otinkin. Mihin sen oikein laitoinkaan?
Voisinko ehdottaa,
että annoitte sen prinssin huostaan?
Aivan, muistan sen nyt.
Hae se välittömästi.
Aika rientää. Mitä kuhnailet? Kiirehdi!
Tehkää tietä lordikanslerille.
Tehkää tietä.
Tehkää tietä lordikanslerille.
Tulen isänne puolesta kiireellisessä asiassa,
kyse on elämästä ja kuolemasta.
Hän haluaa, että palautatte sinetin heti.
- Minne laitoitte sen? - Sinetinkö?
Mikä sinetti on, jos ei jokin syötävä?
Nyt ei ole vitsailun aika.
Minne laitoitte sen?
En laittanut sitä minnekään.
En edes tiedä, miltä se näyttää.
Ettekö tiedä sitä?
Ette voi olla niin sekaisin.
Mihin sitä käytetään?
Mihinkö sitä käytetään?
Teitä on opetettu siitä lukuisia kertoja.
Maan lain mukaan kuningas ei hallitse puheella,
vaan asiakirjalla.
Mikään kuninkaan käsky ei ole voimassa ilman sinettiä.
Jos sitä ei löydy pikaisesti,
Norfolkin herttua ei menetä päätään,
ja teistä ei tule Walesin prinssiä.
Pyydän,
en halua olla Walesin prinssi.
Mutta miksi Norfolkin herttuan -
pitää menettää päänsä?
Olette todellakin aivan pihalla, veljenpoika.
Muistanette, että herttua poikansa kanssa -
juonitteli vallankaappausta surmaamalla isäsi?
Tekisikin niin.
Tuokin on maanpetos.
Isä-Andrew, joka asuu samassa talossa -
- kuin perheeni... - Enkö sanonut,
- ettei saa mainita... - Hyvä herra,
aioin vain sanoa isä-Andrewin kertoneen,
että Norfolkin herttua voitti vedellä ja maalla,
ja on maan nöyrin herrasmies.
Jos isäsi -
olisi kuullut puheesi,
jopa oma pääsi voisi olla uhattuna.
Odottakaa.
Olen vieras tässä rähjäisessä katusokkelossa.
Jos tämä on Pudding Lane, missä on Offal Court?
Ulkona taas näin myöhään.
Mene!
Miten paljon sait?
Anna tänne.
Älä koske minuun. Ei minulla ole rahaa.
Jos tuo on totta,
ja en murra kaikkia luitasi, en ole John Canty.
Canty?
Olet siis hänen isänsä.
- Olen etsinyt sinua. - "Hänen isänsä?"
Mitä sinä höpiset? Olen isäsi,
kuten kohta tulet huomamaan.
Olen väsynyt ja eksyksissä,
ja tämä vitsi on mennyt liian pitkälle.
Viekää minut isäni kuninkaan luo,
ja hän tekee teidät ökyrikkaaksi.
Samalla voitte hakea poikanne kotiin.
Usko minua, en valehtele.
Olen Walesin prinssi.
Hän on menettänyt täysin järkensä.
Oli niin tai ei,
kohta tuntuu luissasi.
Mene.
- Älä kajoa häneen. - Älkää sekaantuko!
Älkää lyökö poikaa.
Pysy ulkona tästä, senkin tungetteleva hölmö.
Mene kotiin isäsi kanssa.
Hän ei ole isäni.
Olen Edvard Tudor, Henryn poika.
Näetkö, aivan hullu?
Kaikki johtuu ideoista, joita syötät hänelle.
Häpeä. Mitä muuta olet opettanut hänelle, paitsi kerjäämään?
Mitä sinä olet opettanut?
Valehtelemaan ja varastamaan minulta,
ja olemaan jouten, ties mitä muutakin,
senkin saatanan poika.
Lopeta!
Siitäs saat! Mennään!
Isä-Andrew, tässä on Will.
Tässä.
Autan.
Hän on seonnut.
Hän on aivan sekaisin. Kerro äidillesi.
Kerro hänelle, kuka olet.
Kerron taas, että olen Edvard, Walesin prinssi.
Ei nyt tuollaista.
Tom voi hyvin, eikä ole tullut hulluksi.
Vie minut palatsille, missä hän odottaa minua.
Kuningas-isäni palauttaa hänet sinulle.
Mitä minä sanoin?
Tiedäthän mitä tapahtuu?
Tottele äitiäsi ja lopeta tuo.
En halua loukata tunteitasi,
mutta totuus on, etten ole koskaan aiemmin nähnyt sinua.
Lopeta nyt.
Hän ei ole Tom.
Hän on erilainen.
Jotenkin hän on erilainen.
Onko hän erilainen?
Huomenna hän lähtee kuitenkin kerjäämään.
Kuuletko?
Hankit huomenna neljä pennyä -
tämän läävän vuokraan, tai meidät häädetään.
En halua kuulla tuollaisia ikäviä asioita.
Ette kärsi minun puolestani, rouva.
Anna tämän juopon elukan käydä kiinni.
Juopunut elukka!
Pois sieltä!
Senkin kiihkoileva vanhus!
Mitä ihmettä haluat?
- Tiedätkö, mitä olet tehnyt? - En edes välitä.
Jätä minut rauhaan.
Löit pappi isä-Andrewia.
Entä, jos löinkin?
Hän on kuollut.
Murhasit hänet.
Sinut tullaan hakemaan. Joudut hirteen.
On paettava, tai kuolemme.
Pidä suusi kiinni.
Ja sinä, järjetön hölmö,
et kerro nimeämme kenellekään.
Meidän on harhautettava lain vainukoirat.
Sinä pysyt täällä, kunnes lähetän teille viestin.
Minulla on viesti kuninkaalta.
Johtuen valtion tilasta kuningas käskee,
että teidän on piilotettava heikkoutenne -
kaikin tavoin, kunnes heikkous poistuu.
Ymmärrättekö?
Ette voi koskaan sanoa, ettette ole aito prinssi.
Ette saa koskaan mainita -
alhaista syntyä ja kasvatusta,
mitkä sairautenne sai kuvittelemaan.
Ymmärrättekö tämän?
Jos kuningas näin määrää.
Jos olet unohtanut,
ja joku mainitsee siitä,
niin tänään menet juhliin kaupungintalolle.
Valtiollisiin juhliinko?
Kaupungintalolleko?
Korkeutenne.
Nyt olisi aika pitää puheenne.
Nytkö?
Millä oikeudella tönit ihmisiä noin?
- Minulla on kiire, väistä. - Väistänpä hyvinkin.
Älä kajoa minuun, päästä irti.
Malta hetki, senkin lurjus.
Missä uskollisuutesi on?
Mitä sinä touhuat tällaisena iltana,
kun pitäisi nostaa malja -
uudelle Walesin prinssille?
Hän murhasi papin, ja pakenee rikostaan.
Sitä hän touhuaa, jos haluat tietää.
Minäkö olen murhaaja?
Mikä sinä olet sitten?
Olen Walesin prinssi, ja hän kaappasi minut.
Prinssi... Walesin prinssi!
- Walesin prinssi. - Olen Walesin prinssi.
Poikani on ääliö.
Walesin prinssi.
Juomme sille. Otamme tuplamaljat.
Walesin prinssille ja murhaaja-isälle.
Ei varmaan kaukana totuudesta.
Yhteinen malja, kohotamme kuninkaallisen maljan.
Juo, katkera roisto, tai hukutamme sinut jokeen.
Juo, senkin katkera roisto.
Juo!
Muistisi palailee. Et ole tehnyt virhettäkään,
ja muistit puheesi täysin.
Kiitos. Muistiani harjoitettiin pitkään -
herttuan kanssa ennen saapumistamme.
Vaadin pääsyä kaupungintalolle oikeuksineni!
Senkin epäkohteliaat roistot!
- Mene pois. - Kerron teille taas,
olen Walesin prinssi!
Maanpetturi!
Uskallatte herjata minulle nyt,
kun olen tässä yksin ilman ystäviä,
mutta tulette näkemään. Nielette solvauksenne!
Prinssi tai ei, olet urhea poika, jolta ei puutu rohkeutta.
- Olen hänen puolellaan. - Napataan kuninkaallinen!
Tehkää tietä kuninkaan sanansaattajalle.
Avatkaa kuninkaan nimessä.
Kuninkaan sanansaattaja.
Kuulkaa.
Tuon suru-uutisia Westminsterin palatsista.
"Kuningas on kuollut."
Kauan eläköön kuningas.
Kauan eläköön kuningas Edvard.
Kauan eläköön kuningas.
Kuningas olet sinä.
Voi ei.
- Minne viet minua? - Majataloon, missä asun.
Minun on palattava kaupungintalolle paljastamaan huijari.
Sisälle pääseminen sinne nyt on mahdotonta,
- kuten näit omin silmin. - Mitä sitten teen?
Ehkä et ymmärrä täysin,
kuinka epätoivoista ahdinkoni on.
On siis tärkeää suunnitella varoen.
Tule kanssani.
Syöt ja nukut, ja aamulla taistelemme yhdessä.
Miltä se kuulostaa, kuninkaallinen?
Se on fiksuin suunnitelma.
Totta puhuen, pitäisi syödä, olen nälkäinen.
- Hyvä, minä olen myös. - Odota.
Osaatko reitin Westminsterin palatsiin?
Vaikka silmät kiinni.
Huomenna voin palata palatsiin,
sillä sinä opastat minua.
Suojelen miekallani. Olen Miles Hendon, palveluksessanne.
Kuulitteko? Kuningas on kuollut.
Kuningas on kuollut.
Kuulitteko? Kuningas on kuollut.
Niin, hän kuoli tunti sitten.
Siksi siis kokous kaupungintalolla.
Hyvä, että päästiin paholaisesta.
Hän ehkä terrorisoi muita...
mutta hän oli aina kiltti ja hyvä minulle.
Hän oli parhaita kuninkaitamme.
Hän oli painija, miekkailija ja metsästäjä.
Hän oli suurmies joukossamme.
- Kauan eläköön kuningas Edvard! - Kauan eläköön kuningas Edvard!
Mutta minä olen kuningas.
Palasit vihdoin.
Et enää karkaa minulta.
Murskaan luusi mössöksi opetuksena.
Hetkinen, ystäväni.
Tuo oli rankkaa puhetta.
Mikä poika on sinulle?
Jos se sinulle mitenkään kuuluu, niin hän on poikani.
Tuo on vale.
- Hän on myös hullu! - Toinen vale.
Hullu tai ei, valetta tai ei,
tämä ei ole sopivaa, jos pysyt kanssani.
En tunne häntä. Hän inhottaa minua.
Asia on selvä.
Sehän nähdään.
Jos kajoat häneen, senkin möykkäävä jäte,
halkaisen sinut kuin hanhen. Poistu,
ja nopeasti.
Tämä ei jää tähän.
Kiitos jälleen.
Hän on murhaaja. Hän tappoi papin.
Pilaan sinun ja oman ruokahaluni -
vastenmielisillä tosiasioilla.
Sisään vain.
On tämä parempi kuin se Offal Courtin rotanpesä.
Herätä minut, kun ruoka on valmis.
Pyhä jysäys,
kerjäläinen omi huoneeni -
ja ainoan sänkyni, kuin omistaja.
Pitää todellakin itseään kuninkaana.
Hän käyttäytyy ainakin siten.
Viimeinkin.
Voit laittaa minulle.
- Kiirehdi. - Miksi?
Haluan peseytyä.
Ei sinun tarvitse lupaa pyytää.
Minä odotan.
Mikä on hätänä?
Kaada vettä ja lopeta tyhmien kysely.
Pyyhe.
- Odotan taas. - Anna minun kaikki kestää.
Niinkö tosiaan?
Niinkö?
Tuota...
Aioitko istua kuninkaan läsnä ollessa?
Oletko unohtanut asemasi?
Minun on petrattava tapojani, tai päädyn vankityrmään, niinkö?
Tällä kertaa poikkean normitavoista.
Saat täyttää lautasesi.
Onpa anteliasta, majesteettinne.
Oliko nimesi Hendon?
Kyllä.
Kerro itsestäsi lisää.
Käyttäydytte ritarillisesti.
Oletko syntynyt aateliin?
Aatelin häntäpäähän lähinnä.
Isäni on sir Richard Hendon Kentistä.
Valitettavasti en muista nimeä.
Kerro lisää itsestäsi.
Mitä voisin sanoa?
Isäni on rikas ja antelias luonteeltaan.
Hän siis maksaa veronsa? Hienoa kuulla.
- Entä äitisi? - Hän kuoli, kun olin pieni.
- Outoa, niin minunkin. - Onko veljiä?
Kyllä, kaksi.
Arthur, joka on isänsä kaltainen, ja nuorempi veljeni Hugh.
- Hänestä ei kannata puhua. - Perheissä on yleensä musta lammas.
- Onko siskoja? - Ei ole muita.
Paitsi serkkuni Lady Edith.
Kaunis jaarlin tytär ja suuren omaisuuden perijä.
Upea etu.
Hän kihlasi veljeni Arthuriin.
Olen ollut kihloissa.
- Niinkö? - Kun olin kuusivuotias.
Skottien kuningatar Marylle.
Mitä siitä liitosta syntyi,
jos saan julkeasti kysellä?
Tuota...
Skotlannissa oli ongelmia.
Hänet lähetettiin ulkomaille naimaan -
tuleva Ranskan kuningas.
Tunnustan, ettei sydämeni murtunut.
Koska näit perheesi viimeksi?
Kymmenen vuotta sitten.
Kymmenen vuotta on pitkä aika.
Miksi lähdit kotoa?
Nuorempi veljeni vakuutti isäni,
että karkaisin Lady Edithin kanssa -
isän tahtoa vastaan.
Mikä taisi pitää paikkansa. Minne menit?
Menin Ranskaan.
Ajattelin viettää aikani sotimalla mantereella,
mutta jäin kiinni taistelussa,
ja olin seitsemän pitkää vuotta tyrmässä ulkomailla.
Kuitenkin pääsin karkaamaan,
ja itse asiassa olen juuri palannut.
Köyhänä näinä vaatteineni,
ja en tiedä lainkaan, mitä kotiin kuuluu.
Sinua on kohdeltu häpeällisesti,
mutta korjaan sen. Kuninkaan sana.
Kuinka anteliasta.
Pelastit minut loukkaantumiselta, kenties kuolemaltakin,
joten pelastit kruununikin.
Tällaiset teot vaativat palkitsemisen.
Nimeä toiveesi ja toteutan sen, jos se on vallassani.
Majesteettinne,
- minulla on vain yksi toive. - Mikä se on?
Että saan istua tässä -
Englannin kuninkaan läsnä ollessa.
Nouse, sir Miles, ritari.
Nouse ja istuudu.
Niin kauan kuin Englanti ja kruunu ovat olemassa,
tämä etuoikeus ei raukea.
Jalkojani särkee.
Peitelkää minut.
Sänkyjä on vain yksi. Missä minä nukun?
Nukut oven luona vartioiden.
Nukun oven luona.
Vartioiden.
Tuota...
Peitelkää uudestaan. On kylmä.
- Mitä teette? - Valmista, majesteettinne.
Jatka uniasi. Palaan pian.
Sisään.
Hyvin kiireinen viesti teille.
Mistä on kyse?
Juuri poistunut herrasmies jätti -
pyynnön tavata välittömästi -
sillan päässä Suffolkin puolella.
Hyvä on.
Olisi ollut kohteliaampaa,
jos hän olisi palannut henkilökohtaisesti.
Tämä on tarpeeksi hyvä ja sopiva vuodenaikaan nähden.
- Otan tämän. - Kyllä, kiitos.
Onko tässä tarpeeksi?
Vielä yksi pikkukolikko.
Miten kehtaatte? Älkää kajotko minuun.
- Kuka sinä olet? - Onko valepukuni niin hyvä,
ettet tunnista omaa isääsi?
Olen kuningas, ja päädyt hirteen!
Ilman etsintäkuulutusta ja kiirettäni -
hakkaisin sinut tolkkuihisi.
Muutin nimeni ilmeisistä syistä.
Se on nyt John Tyler.
Olet Jack, äläkä unohda sitä.
Mitä sinä touhuat sen nuoren...
Huolehdi asioistasi tai murran pääsi.
Ei kiitos.
Missä poika on?
Olit juuri lähtenyt, kun nuori poika tuli -
kertoen sinun tarvitsevan pikaisesti poikaa.
- Poika lähti hänen kanssaan. - Mihin suuntaan?
Kohti Suffolkin siltaa.
Oletko nähnyt kahden pojan menevän tästä ohi hetki sitten?
Toinen on nuori, tämän kokoinen.
Kyllä. Heidän mukanaan oli -
tyly, punahiuksinen raakalainen.
Raahasi poikaa Rochester-kadulle.
Sanoin hänelle: "Mitä sinä teet..."
Luutia myytävänä.
Hienoja, tuuheita luutia.
Missä ovat ne urheat seikkailijat,
- joista hän kertoi niin paljon? - He palaavat.
He ovat ryöstelemässä jossain.
Hieno ilta sellaiselle.
Maltan tuskin odottaa tavatakseni heidät.
He toivottavat sinut lämpimästi tervetulleeksi.
Menkää ulos nyt.
Vahtikaa, jos näkyy lainvalvojia.
- Selvä. - Vahdi tuota herrasmiestä.
Minä, prinsessa Elizabeth, vannon -
olevani luotettava ja aidosti uskollinen -
kuningas Edvard VI: lle,
hänen perijöilleen ja seuraajilleen lain mukaan.
Lady Jane Grey.
Lupaan olla luotettava,
ja aidosti uskollinen kuningas Edvard VI: lle,
hänen perijöilleen ja seuraajilleen lain mukaan.
Hänen armonsa Canteburyn arkkipiispa.
Minä, Thomas Cranmer, Canteburyn arkkipiispa,
vannon olevani luotettava,
ja aidosti uskollinen kuninkaalle,
hänen perijöilleen ja seuraajilleen lain mukaan.
Hänen armonsa Yorkin arkkipiispa.
Minä, John Metcalf, Yorkin arkkipiispa,
lupaan olla luotettava ja aidosti uskollinen...
Majesteettinne?
..majesteetilleen, kuningas Edvardille,
hänen perijöilleen ja seuraajilleen lain mukaan.
Hänen armonsa, Northumberlandin herttua.
Hiljaa!
Miksi luulet voivasi -
liittyä jaloon seuraamme?
Sen lisäksi, mitä kerrot pikkuvarkauksistasi.
Tuota...
Jos hölmön pään murskaaminen,
ja... hänen tappamisensa on mikään kriteeri,
sen voin ainakin kertoa tehneeni.
Vahingossa, tietenkin.
Kuinka monta jäsentä tässä ryhmässä on?
Noin 40. Lähes kaikki ovat paikalla,
mutta viime aikoina ei ole mennyt hyvin.
Miksei?
He kärsivät rehellisen kerjäämisen takia.
Heidät ruoskittiin verille,
laitettiin jalkapuuhun, ja heitä heiteltiin.
He kerjäsivät taas.
Samoin ruoskittiin,
ja leikattiin korva.
He kerjäsivät kolmannen kerran.
Mitä muutakaan he voivat tehdä? Se oli heidän ammattinsa.
Heidät polttomerkittiin tuulikuumalla raudalla poskeen,
ja myytiin orjiksi.
He karkasivat.
Sitten heidät jahdattiin kiinni ja hirtettiin.
Muilla ei ole mennyt niin huonosti.
Yokel, Burns, Hodge,
näyttäkää hänelle koristeenne.
Yokel, ystävämme saattaisi haluta kuulla tarinasi.
Haluaisin kyllä.
Olin kerran menestyvä maanviljelijä, jolla oli rakastava vaimo ja lapset.
Nyt en ole enää menestyvä, ja perhekin on mennyttä.
Ehkä he ovat taivaassa tai helvetissä.
Jumalalle kiitos siitä, etteivät ole Englannissa.
Äitini yritti tienata elantonsa hoitamalla sairaita.
Yksi heistä kuoli.
Äitini poltettiin noitana,
kun minä ja muuta pikkulapset katsoimme ja itkimme.
Kuninkaan laki!
Malja armeliaalle Luojalle ja kuninkaalle.
Kuninkaan laki vapautti äitini kuninkaan helvetistä.
Kerjäsin talolta toiseen,
minä ja vaimoni kannoimme nälkäisiä lapsia.
On rikos olla nälkäinen kuninkaan lain mukaan.
He riisuivat vaatteemme ja pieksivät meitä.
Juokaa armolliselle kuninkaan laille.
Kuninkaan laki.
Malja armolliselle Luojalle ja kuninkaalle.
Joten vaimoni ja lapseni kuolivat nälkään.
Juokaa, pojat! Tilkkanen!
Tilkka kuolleille köyhille lapsille ja vaimolle!
Poloisille kuolleille lapsille ja vaimolle.
Kerjäsin taas, ja menetin korvan. Näette sen.
Sitten minut myytiin orjaksi.
Poskellani on O-kirjain polttoraudasta.
O niin kuin orja, tajuatko?
Orja!
Nyt tapasit sellaisen.
Kuninkaan orjan.
Minä karkasin, mutta jos jään kiiini,
tuhotkoon taivaan kirous kuninkaan lain,
- minut hirtetään. - Ei hirtetä!
Tästä alkaen laki päättyy.
Kuka pahus se oli?
Olen Edvard, kuninkaanne.
Te tahdittomat irtolaiset, tämäkö on kiitos -
antamastani kuninkaallisesta siunauksesta?
Veljet! Tämä on poikani,
haaveilija, hölmö ja täysin hullu.
Hän luulee olevansa kuningas.
- Minä olen kuningas. - Anna kun pöllytän sinua.
Etkö kunnioita kuninkaita etkä kerjäläisiä?
Loukkaa johtajuuttani vielä ja hirtän sinut itse.
Ota rauhallisesti. Ei ole viisasta puhua noin.
Pidä hauskaa, jos on pakko,
mutta ota toinen titteli.
Hienohelma, kuuhullujen kuningas!
Kauan eläköön Hienohelma, kuuhullujen kuningas!
Kruunatkaa hänet!
Hakekaa kruunu! Kruunatkaa hänet!
Tässä on viitta.
Kruunatkaa!
Kauan eläköön Hienohelma!
Kuka olet, ja mitä haluat?
Muistatte minut varmasti.
Olen ruoskintapoikanne.
Ruoskintapoikaniko?
Aivan. Olen John Marlowe.
Aivan.
Nyt taidan muistaakin. En ole voinut hyvin.
Kuninkaan kuolema oli järkytys.
Voi poloista.
On erikoista, kuinka muisti tekee tepposia.
Mutta ei sen väliä, voin jo paremmin.
Huomasin, että pienikin vihje voi auttaa muistamaan asioita.
Muistuta minua sinusta, ja kerro miksi olet täällä.
Koska muutama päivä sitten -
teitte kolme virhettä kreikan kielessä -
aamutunnilla.
- Muistatteko nyt? - Kyllä.
Luulen muistavani. Jatka.
Opettajanne oli vihainen, ja lupasi -
- ruoskia minua sen takia... - Ruoskiako sinua?
Miksi ruoskia sinua virheistäni?
Te olette taas unohtaneet.
Opettajanne rankaisee aina minua virheistänne.
En ymmärrä.
Kukaan ei saa rankaista kuningasta.
Kun siihen olisi tarvetta, minä saan ruoskaa.
Ei ole oikeudenmukaista.
Niinkö? On se oikein.
Se on työni ja elantoni.
Erikoinen tapa saada elanto.
Onko sinua lyöty niistä virheistä?
Ei ole vielä.
Rangaistukseni piti olla tänään.
Tulin muistuttamaan teitä,
että lupasitte puhua puolestani.
Älä hermoile tästä.
Kukaan ei ruoski sinua. Usko minua.
- Kiitos, majesteettinne. - Ei,
minun pitäisi kiittää sinua.
Olet hyvä apu muistini palautumisessa.
Sinun on vietettävä ainakin tunti päivässä kanssani -
muistuttamassa ihmisistä ja asioista.
- Mielelläni. - Kerrot -
kaiken elämästäni,
siskoistani ja muustakin,
mitä palatsissa tapahtuu. Palkitsen sinut hyvin.
Kiitos, majesteettinne.
No niin, lähtekää.
Len, Hienohelma...
Tuolla kukkulalla on kylä.
Ota Hienohelma mukaan selvittämään,
ja varastakaa samalla, mitä voitte.
Teidät voitaisiin hirttää tuosta.
Kyllä, majesteettinne.
Tule, kuulit käskyn.
Hei, teidän armonne...
Vaikka hän onkin sekopäinen poikani,
en päästäisi sitä ronttia silmistäni.
Mene perään ja seuraa heitä.
- Älä kuitenkaan sekaannu. - Tiedän.
Hänen on opittava asioita.
Tämä on köyhien seutua. Ei mitään vietävää.
- Meidän on kerjättävä. - Ehkä sinun, muttei minun.
- Sinä rasitat minua. - Kuule,
et varasta etkä suostu kerjäämään,
kerron mitä sinä teet.
Toimit syöttinä, kun kerjään.
En tiedä, mistä puhut.
Kerron sitten. Tuolta saapuu joku nyt.
Kaadun tuskissani, ja kun tuo mies tulee apuuni,
alat itkeä ja menet polvillesi,
kuin sinua jäytäisi suuri tuska.
Itket, kunnes saamme häneltä pennyn,
tai tulet katumaan.
Voi, mikä on hätänä?
Miten voin auttaa?
Veljeni kertoo, kiltti herra.
Kärsin kauheasti, ja tuska raastaa minua.
Puoli pennyä ruokaa varten.
Vain ruoka auttaa tuskaani.
Saat kaksi puolikasta pennyä.
Tässä, ole hyvä.
Auta viemään veljesi majataloon.
En ole hänen veljensä.
Olet kovasydäminen, jos hän on veljesi.
- Häpeäisit. - Hän on kerjäläinen ja varas.
Hän sai rahasi,
ja luultavasti tyhjensi myös taskusi.
Jo haluat parantaa hänet, anna hänelle keppiä.
Varas, tule takaisin!
Pysäyttäkää varas! Tule takaisin!
Pysäyttäkää hänet!
Kiinni jäit!
- Pitäisittekö hevostani? - Kyllä.
Olisikohan sinusta apua.
Etsin murhaajaa, joka pakeni lakia tänne.
Oletko nähnyt epäilyttävää punapäistä roistoa täällä?
Kyllä, noin vartti sitten.
Oliko poika mukanaan?
Hän etsi poikaa, siltä se ainakin vaikutti.
Mihin suuntaan?
Tuota kujaa pitkin, joka vie metsään.
Palkitkoot pyhimykset sinua.
Kiitos.
- Hienohelma, kuuhullujen ensimmäinen kuningas, - Hienohelma, kuuhullujen ensimmäinen kuningas,
Kuulet syytteet sinua vastaan.
Ensimmäisenä, kerjäämisestä kieltäytyminen.
Tämä pettävä laiheliini ei vain -
kieltäytynyt kerjäämisestä,
vaan paljasti minut varkaaksi auttajalleni,
ja aloitti kovan metelöinnin.
- Mitä vanki vastaa? - Ei mitään. Tuo on totuus.
Kadun vain sitä, etteivät lainvalvojat saaneet häntä.
Seuraava syytös. Pakeneminen holhoojalta.
Se on selviö, teidän armonne.
Eikö olekin hyvä, että varoitin teitä?
Seuraavana on syytös kieltäytymisestä...
Varastamisesta kieltäytyminen.
Varastamisesta kieltäytyminen!
Palatessamme tänne -
pakotin tämän surkean kelmin vartioimattomaan keittiöön.
Vartioimattomaan keittiöön!
Hän ei poistunut vain tyhjin käsin,
mutta hän yritti avustaa perhettä.
Haluaako joku puhua syytetyn puolesta?
- Minä. - Minä puhun.
- Yksi puhuu kaikkien puolesta. - Minä puhun.
Sano sanottavasi.
Nuoren rikosten laiminlyönneistä huolimatta -
me pidämme tästä lurjuksesta. Hänellä on sisua ja rohkeutta.
Sitten syyllisyys ratkaistaan taistelemalla.
Vanhojen tapojen mukaisesti -
hän taistelee syyttäjäänsä vastaan.
Niin.
Jos hänet voitetaan, hän on syyllinen,
ja tuomitaan sen mukaisesti.
Jos häntä ei voiteta, hän vapautuu syytteistä.
Taistelette puukepein,
jotka ovat samaa kokoa ja painoa.
Aloittakaa.
Hyvin taisteltu. Sinut on vapautettu syytteistä.
Hienohelman, kuuhullujen kuninkaan, titteli -
on tästä lähtien peruttu ja mitätöity.
Sinut kruunataan nyt seremoniassa -
pelikentän kuninkaaksi!
Mitä pelleilyä tämä on?
Tervetuloa, sir Miles.
Todellakin tervetuloa.
Oletko kunnossa?
Mikä kapinen ritari tänne ilmestyi? Kerro asiasi nopeasti.
- Puolustan häntä. - Hän on myös hullu.
Tämä roisto kidnappasi poikani!
Hän on pelkurimainen kelmi.
Minä olen ainoa puolustaja!
Emme ole varustautuneet samoin.
Mene nopeasti Canterburyn tielle.
Pysähdy! Tule tänne!
Hae hänet alas! Revi alas kantapäistä!
Mene!
Menkää hänen kimppuunsa!
Mene!
Ravista sitä.
No niin!
Lyö häntä!
Käy kiinni!
Rohkeasti tehty, mitä mainioin veto.
Auttakaa!
Ottakaa tästä,
ostin nämä vaatteet Lontoosta.
Uskoakseni ne ovat kokoanne.
Materiaali on aika karkeaa.
Ovat nämä paremmat kuin kerjäläisen ryysyt.
Kun olette pukeutunut, matkaamme ratsulla.
Niin, suoraan Westminsteriin -
vaatimaan kruunuani takaisin. Kenet tunnet hovista?
Siellä on sir Humphrey Marlowe.
Vanha kuninkaan luutnantti vastuullaan keittiö,
tallit tai jotain
Aivan.
Sitten tunnen sen vanhan kahelin, Hertfordin jaarlin.
Ennen kuin kieli katkaisee kaulasi,
tiedä, että puhut sedästäni.
Kuolleen kuningatar-äitini veli.
Sir Humphrey Marlowe on ollut kuolleena viisi vuotta.
Miten tiedät, että Marlowe -
- kuolleena viisi vuotta? - Epäiletkö sanojani?
Hänen poikansa John on ruoskintapoikani.
Sinun ruoskinta...
Pyhä jysäys,
sinä olet kuningas.
Oletteko vihainen?
Pyydän anteeksi puheitani, ne olivat pilaa.
Annan ne anteeksi.
Olet tehnyt paljon puolestani.
Tämä on outoa.
Hyvin outoa.
Mikä on hyvin outoa?
Se kerjäläispoika,
hän ei tiedä mitään valtion asioista tai protokollasta.
Hän on varmasti paljastunut jo.
Eikö ole outoa, ettei kaikkialla ole -
kuriireja ja etsintäpartioita vuokseni?
Se on outoa.
Se kerjäläispoika...
Mitenköhän hän jaksaa?
Ellei sitten ole jo vankilassa.
Hal Bodkin, kynttilänvalaja, tuomittu 10 vuodeksi vankilaan -
salametsästyksestä Windsorin kuninkaallisessa metsässä,
pyytää armahdustanne.
Kymmenen vuotta tuosta? Mikä oli saalis?
Pari jänistä.
- Lordiprotektorina minä... - Järjetön tuomio.
Hänet tulee armahtaa.
Pyydän, jatkakaa.
Mary Smithers, vanhapiika,
määrätty poltettavaksi roviolla noituudesta.
Tavallinen rangaistus.
- Peter Burns... - Minkä todisteen perusteella?
Hän kirosi veronkantajan.
Manasi paholaista tuomaan kipuja hänen luihinsa.
Miten veronkantaja voi?
- Hän voi hyvin. - Mitä oikeutta tämä on?
Jos veronkerääjä selvisi vahingoitta,
on selvää, että nainen on syytön noituudesta.
Armahtakaa hänet.
Kyllä.
Haluan puhua. Paholaisen manaaminen on harhaoppista.
Nainen pitää polttaa,
jotta sielu voi puhdistua liekeissä.
Puhun vain neuvoakseni.
Enkö saisi? Olen isäsi tytär.
Onko muuta sanottavaa, Espanjan tytär?
Kyllä, veli.
Suot armoasi auliisti.
Joka päivä armahdat harhaoppisia ja syntisiä,
jotka maan lakien mukaan pitäisi hirttää tai polttaa -
rikoksistaan ja laiminlyönneistä.
Onko armo myös rikos?
Kun sitä käytetään liikaa.
Saanen muistuttaa, että isämme vankilat -
pitivät joskus jopa 62 000 vankia sisällään.
Ja hänen valtakaudellaan jopa 72 000 varasta,
ryöstäjää ja harhaoppista pääsi hengestään.
Antaako tuo ennätys aihetta ylpeyteen?
Pitäisikö pistää paremmaksi, Aragonin tytär?
Sinussa virtaa kylmä veri,
jos se virtaa lainkaan. Häpeäisit!
Poistu huoneeseesi. Rukoile Jumalaa -
poistamaan kivi rinnastasi,
ja laittamaan tilalle sydämen.
Poistu! Oletko kuuro? Kuningas käskee.
Hei, mitä varten nuo kokot ovat?
Tulee olemaan kokkotulia -
jokaisella kukkulalla maassa illalla.
Tanssia, huvittelua ja maljoja aamuun.
Niinkö? Mitä juhlitaan?
Mitäkö? Oletteko olleet unessa?
Ettekö ole kuulleet?
Huomenna on uuden kuninkaan kruunajaiset.
- Hienoa! - Kruunajaisetko?
Huomennako? Sille nousukkaalleko?
Palatsille täyttä ravia. Ei ole aikaa hukattavana.
Yksityisasuntoni on tuo, keskimmäinen ikkuna, ykköskerros.
Mitä teette, kun pääsette seinän luo?
Menen asuntoon, ja revin siltä huijarilta vaatteet pois.
Aiheutan sellaisen hälyn palatsissa,
ettei vastaavaa ole ollut sitten Anne Boleyn.
Seis, kuninkaan nimessä.
Mene Westminster Abbeyhin.
Kohtaa huijari ennen kruunausta.
Seis, sinä siinä!
Kapteeni, voin selittää.
- Ei ole hetkeäkään hukattavana. - Viekää hänet vankilaan.
Palatsissa on huijari.
Hän ei ole aito kuningas, eikä häntä saa kruunata!
- Viekää hänet. - Joudutte hirteen maanpetoksesta.
Saat viimeisen varoituksen.
Kruunattava poika on huijari.
Onneksesi pidän sinua hulluna.
Muuten hirtättäisin sinut maanpetturuudesta.
Hänessä on vähemmän jaloa verta kuin halvassa kalkkunassa.
Sanakin vielä,
ja ruoskitutan sinut henkihieveriin.
Aamen
Esittelen teille, herrat,
kuningas Edvardin, kiistattoman kuninkaanne.
Siksi kaikki, jotka olette läsnä tänään,
osoitatte kunnioitustanne ja palvelemistanne.
Oletteko valmiita tekemään samoin?
Kyllä!
Jumala suojelkoon kuningas Edvardia.
Ottakaa kuninkaallinen miekka,
joka on tuotu Jumalan alttarilta.
Ole oikeudenmukainen miekan kanssa,
lopeta vääryydet, suojele Jumalan pyhää kirkkoa,
auta ja puolusta leskiä ja orpoja,
korjaa pieleen menneet asiat,
säilytä korjatut asiat,
rankaise ja paranna vääryydet,
ja vahvista kunnossa oleva.
Ja kun sinä tänä päivänä istut kultainen kruunu päässäsi,
rikastuta hänen jaloa sydäntään yltäkylläisellä armollasi.
Kruunaa hänet kaikkine hyveineen -
ikuisen kuninkaan, Jeesus Kristuksen kautta.
Seis!
Kiellän teitä laittamasta kruunua tuon huijarin päähän.
Minä olen kuningas.
Näpit irti hänestä!
Se on totta. Hän on kuningas.
En ole kokenut vastaavaa, tämä on...
Älkää välittäkö majesteetista.
Hänen sairautensa oireilee.
Vangitkaa tuo kulkuri.
Henkenne uhalla, älkää koskeko häneen.
Minähän sanoin, hän on kuningas!
Anna Tom Cantyn vannoa ensimmäisenä uskollisuutta,
ja pyytää ottamaan kruunu päähäsi,
ja ottamaan takaisin kaiken, mikä hänelle kuuluukin.
Tämä on vaarallinen tilanne.
Tämä voi jakaa maan ja vaarantaa seuraajan.
Odottakaa.
Osaan ratkaista tämän.
Missä sinetti on? Vastatkaa minulle.
Vain Walesin prinssi voi tietää sen.
Tästä helposta kysymyksestä on paljon kiinni.
Tuo ei ole vaikeaa.
Sir Geoffrey, menkää palatsin yksityishuoneeseeni,
ja lähellä lattiaa vasemmalla kauimpana ovesta -
on messinkinen naulanpää.
Painakaa sitä, ja korukaapin kansi aukeaa.
Sinetti näkyy välittömästi.
Tuokaa se tänne.
- Kyllä, majes... - Hetkinen!
Ei tarvitse mennä.
Kuten kuningas itsekin voi todistaa,
tutkin asunnon tarkasti läpi.
Eikö niin?
- Kyllä. - Kyllä.
Katsoin myös korukaapista.
Oliko sinetti siellä?
- Ei. - Ei.
Viekää tuo valehteleva lurjus kadulle,
ja ruoskituttakaa kaupungilla.
Jos olen kuningas, sitten käsken teitä perääntymään.
Tämä haiskahtaa maanpetturuudelta.
On outoa, että niinkin iso esine -
kuin Englannin sinetti, vain katoaisi.
Iso kultainen levy.
Oliko se pyöreä,
ja paksu, ja siihen on kaiverrettu kirjaimia?
Kyllä.
Tiedän missä sinetti on.
Jos olisit kuvaillut sen minulle, olisit saanut sen jo aikoja sitten.
Mitä te oikein puhutte?
- Te siis olette aito kuningas? - En, mutta tiedän missä se on.
Silloin te olette kuningas.
En laittanut sitä sinne alun perinkään.
Hän tuossa laittoi sen sinne, aito kuningas.
Hän kertoo, mihin laittoi sen,
ja te uskotte häntä sitten.
Miettikää kovasti.
Se oli viimeinen tekonne,
ennen kuin poistuitte palatsista rääsyineni.
Muistan sen kyllä.
En vain muista sinettiä lainkaan.
Palautan mieleenne tuon aamun,
niin kuin se tapahtui.
Me puhuimme.
- Muistatteko sen? - Kyllä.
Annoitte ruokaa ja juomaa, ja lähetitte palvelijanne pois,
jotta rääsyni ja huonot tapani eivät hävettäisi minua.
Muistan sen.
Sitten vitsinä vaihdoimme vaatteemme.
Seisoimme peilin luona.
Muistutimme toisiamme.
- Muistatteko? - Näin oli.
Sitten juoksit makuuhuoneestasi,
ja kuljit pöydän ohi.
Ja sinetiksi kutsuttu oli pöydällä.
Etsit paikkaa piilottaaksesi sen,
- ja näit... - Nyt riittää.
Menkää huoneeseeni.
Milanolaisen haarniskan pääosasta -
löydätte sinetin.
Aivan oikein, kuninkaani.
Englannin kruunu on teidän!
Kiirehtikää, menkää vauhdilla.
Jumala suojelkoon kuningasta.
Nyt, kuninkaani,
ottakaa kuninkaallinen viittanne, ja antakaa rääsyni minulle.
Niin, riisukaa tuo huijari ja heittäkää tyrmään.
Kukaan ei saa vahingoittaa häntä.
Ilman häntä ette olisi uskoneet minua.
Kerrohan,
miten muistit minne sinetin piilotin, kun itse en muistanut?
Se oli helppoa.
Miksi?
Sillä käytin sitä monta kertaa.
Käytit? Mihin sinä käytit sitä?
Puhu, ei ole mitään pelättävää.
Mihin käytit sinettiä?
Murskasin sillä pähkinöitä.
Tuletteko mukaani, herra?
Tämä ei ole pilaa. Läsnäoloanne vaaditaan.
Tom Canty on kruunun suojeluksessa,
ja hän kantaa nyt arvokasta titteliään -
kuninkaan holhokkina.
Löysitkö jo äitisi?
- Kyllä. - Hyvä.
Hänestä pidetään hyvää huolta.
Kun isäsi löytyy, hänen asiansa hoidetaan.
Odottakaa tässä,
kunnes kuningas haluaa keskustella.
Hän ei ole kuninkaani.
Nouse ylös, häijy koira!
Miten kehtaat istua kuninkaan läsnä ollessa!
Näpit irti hänestä.
Hänellä on oikeus istua kuninkaan läsnä ollessa.
Hienoa tavata taas. Luulin, että olet mennyttä.
Vaikutat olevasi kunnossa.
Miekka.
Tässä on minun aseveljeni vastoinkäymisissäni.
Hän oli ainoa ystäväni, ja pelasti henkeni.
Nouse, Miles Hendon, Kentin jaarli.
Kuningas tekee sinusta päärin.
Nuori kuningas ei unohtanut, mitä oli oppinut -
kansansa kärsimyksestä ja sortamisesta.
Kuningas Edvardin hallintoaika oli mitä armeliainta...
OIKEUS JA RANGAISTUS
noina ankarina aikoina.
LOPPU