Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ei näyttäisi olevan sitoutuvaa tyyppiä.
Näyttäisi vaihtavan naista kuin paitaa.
Tää kulkee vanhoissa rytkyissä.
Haisee.
Et ajatellut vaihtaa parempaan?
Lissu Ekberg: Mua ei noin vain lempata.
Näyttää siltä, että tyyppi saa opetuksen.
Pienen muistutuksen siitä, miten naista kohdellaan.
Ai millaisen?
Femina Morte: Neiti Ekberg, se on sitten eri ennustus.
Lissu: Kyllä multa vielä yksi satanen lohkeaa.
Lissu: Mitä sä näit?
Femina: Ruumis heitettiin mereen.
Lissu: Ei, ei. Jos ei mitään ihan niin heviä.
Jos vaikka vähän niin kuin nassua murjottais.
Femina: Tota... Anteeksi.
Tuli jotain häiriösignaaleja... kenttään.
Eli verta. Nenästä.
Sitä se jätkä just kerjäsi.
Kerro vielä nimi.
Lissu: Vares. Yksityisetsivä.
(Kännykkä.)
Ruuhio?
Mikäs siinä. Tavataan vaan.
Voitko heittää keskustaan hotelliin? - Totta kai. Hyppää kyytiin.
(Radio.)
(Tööttäys.)
Vares: Kiitti.
Terve. - Terve.
Onko uutispulaa?
Jos tässä kaupungissa rupeaa kyttämään skuuppeja -
se on pitkämielistä hommaa.
Hiljaista on ollut meikäläiselläkin.
Mulla on sulle töitä. - Älä? Ootko murhannut jonkun?
Jos ei uusia ruumiita synny, pitää kaivaa vanhat haudasta.
Tässä tapauksessa ruumiita ei ole löydetty -
eli vertaus menee perseelleen. Jos ymmärrät. -En yhtään.
Huhtikuun tytöt. Muistatko? - Joo.
Niin? - Niin.
Onhan niistä kirjoitettu juttuja -
mutta se on edelleen ratkaisematon keissi.
15 vuotta ja edelleen huhut pyörii.
Mä oon varma, että jäljet ei oo vielä kylmenneet.
Miten mä voisin löytää jotain uutta?
Ei sun tarvitse uutta löytää.
Mä ajattelin tehdä juttusarjan -
näistä tunnetuimmista keisseistä.
Sä voit taustoittaa näitä juttuja.
Kerätä juoruja ja omaisten muistoja...
Helppo duuni.
Mitä sä teet? Kuunteletko sä?
Tiedätkö, mikä tää on? - En.
Se on Venus-kukkula.
Helpot jutut muuttuu usein aika vaikeiksi -
kun niissä on naisia mukana.
Nää naiset on kuolleet ja haudattu.
Vaaraton tapaus. Säkin selviät siitä.
Omaiset tykkää, kun haavoja kaivellaan auki.
Mitä sitten? - Mitä sitten?
Sörkit haavoja, saadaan tunteenpurkauksia.
Siitä on kiinnostava lukea.
Paremmin se taitavalta etsivältä luonnistuu -
kuin toimittajalta. - Pitääkö mun antaa toivoa niille?
Sähän voit ratkaista keissin -
ja lisätä nollan laskun perään. - Okei. Hanki mulle lapio.
Vares: Nyt pani Ruuhio pahan.
Aino Aaltonen, Kikka Valasranta ja Teresa Sundin.
Huhtikuun tytöt.
15 vuotta vanha juttu, joka poliisin olisi pitänyt selvittää -
mutta josta oli tullut ikuinen mysteeri.
Vaikka oli vaikea ajatella Ruuhiota maksa vana asiakkaana -
juttu tuntui haasteelta, johon toimettoman miehen piti tarttua.
Olin melkein itsekin unohtanut -
millaista edes oli 15 vuotta takaperin.
Ensimmäisenä katosi Aino Aaltonen.
Aino nähtiin viimeisen kerran elossa -
yhtenä ta vallisena iltana klo 2 1. 15.
Silminnäkijä kertoi, ettei sellaisessa kuosissa -
olisi pitänyt liikkua ilman sateen varjoa.
Sen jälkeen Ainosta ei ole yhtään varmaa ha vaintoa.
Nuori nainen vain katosi pimeyteen -
ja kevättä lupaillut Turun huhtikuu muuttui hyytäväksi.
Kikka Valasranta katosi seuraa vana.
Koko kaupunkijoutui hälytystilaan.
Nuoret naiset eivät uskaltaneet liikkua ulkona iltaisin.
Ihmiset pysyivät kotona, epäilivät toisiaan.
Kapakoilla meni kerrankin huonosti.
Huhuja liikkui. Joka turkulaiselle -
joku tytöistä oli tuttu tai ainakin tutun tuttu.
Eikä huhtikuu ehtinyt edes päättyä -
kun katosi kolmas nuori nainen.
Teresa Sundin.
Toukokuussa vihjeet näivettyivät.
Tutkimukset polkivat paikoillaan.
Tuli kesä ja ihmiset saivat muuta ajatelta vaa.
Sitten seurasi 15 uutta kesää.
Ainosta, Kikasta ja Teresasta puhuttiin yhä vain vähemmän.
Sitten he unohtuivat kokonaan.
Poliisi tietenkin väitti, että tutkimuksetjatkuvat.
Ja poliisin juttu tää tietenkin olisikin eikä mun.
Ainoa varma asia oli -
ettei Huhtikuun tytöt hypänneet Aurajokeen ainakaan tästä.
Kyypakkaus: Mistä sä voit tietää? - Ei koko siltaa ollut silloin.
Mitäs asiaa sulla oli? - Älä nyt saatana. Pitkästä aikaa.
Otetaan parit. Nyt on syytä juhlaan.
Mikäs toi on?
Ootko löytänyt itselles miehen? - Älä nyt vittu.
Nyt on todella hyvä meininki. Tajuatko sä?
Nyt on hyvä daami.
Semmonen kannikka kun iskee kylkeen ja kosii -
niin mitä Kyy voi tehdä? Mitä mä teen?
Arvaa mistä se löytyi? - No? -Snägäriltä.
Kuka se kinkku on? - Mitä sä utelet? En mä kerro.
Näet häissä sitten. - Täh?
Otetaan sille. - No otetaan sille.
Oli mulla asiaakin.
Kuulin kapakassa -
että pari kaveria on palkattu hoitelemaan sut.
Hengiltä vai? - Ei, vähän kuhmua ja mustelmaa.
Vähän ehostusta.
Mitäs mä oon tehnyt? Ketä ne kundit on?
Gianfranco ja Karvanoppa.
Sä näet sitten.
Gianfranco on semmonen wannabe-mafioso Riminiltä.
Joku turkulainen pirkko raahas sen Suomeen. Gigolo.
Kuka sen keikan on tilannut?
Perkele. Pitääkö mun hankkia turvamies?
Kato.
Sieltähän ne kundit tuleekin. Mites sattu.
Vares: Mitä sä tönit?
Mitä helvettiä? Karvanoppa: Mee maahan.
Noppa: Maahan siitä, jumalauta! Vares: Miks?
Noppa: Pidä siinä.
Gianfranco: Scusa.
Mitä vitun pelleilyä tää on?
Gianfranco: Scusa.
Minä kunnian mies. Oli pakko lyödä edes yksi kerta.
Mennään.
Kyy: Sori.
Ciao.
Moikka. Max.
Terve. Tristan. - Tristan? Okei.
Hauska tutustua, Tristan.
Vaikutat vähän yksinäiseltä täällä.
Älä hei stressaa. Ei täällä kukaan tunne sua.
Ei täällä kukaan tunne ketään.
Tulisi tommonen piña colada.
Onko sulla oma kämppä? - Joo, on.
Mä asun täällä. Turussa. - Okei.
Max: Arvaa mitä? Mulla on tänään synttärit.
Tristan: Onneksi olkoon vaan. Max: Voi kiitos.
Peremmälle.
Max: Oli kiva, kun törmättiin.
Max: Oletko täältä päin kotoisin? - En onneksi. Tajusin lähteä.
Max: Aijaa. Missä sä olit?
Siellä sun täällä. Enimmäkseen Afrikassa. -Ihan tosi?
Afrikassa asti.
Olisi ihana päästä rantalomalle Mombasaan.
Ai niin, mulla on kakkukin.
Kai se johtuu siitä Taiskan biisistä.
Siinä on niin hieno teksti.
Kävitkö muuten Keniassa?
En. Olin Keski-Afrikassa ja länsirannikolla. -Aijaa.
Max: No millaista se oli? Millaisia ne ihmiset oli siellä?
Se oli yhtä helvettiä. Lapsisotilaat tappoivat toisiaan -
tai kidutti sukulaisiaan.
Max: Ai kauheeta.
Max: Sen on täytynyt olla kauheata. - Tapa tai tule tapetuksi.
Ootko sä... tappanut...
...tappanut jonkun?
Kuule, en oo pitänyt lukua.
Mutta sähän voisit olla toinen.
Tristan: Ohhoh. Siinähän on oikein kunnon kakku.
Synttärisankari leikkaa päästä palasen ja pistää poskeen.
Mitä sä siinä räpistelet kuin joku undulaatti?
Eikö sussa oo miestä ollenkaan?
Eikö isäsi antanut sulle Y-kromosomia -
vai mikä sun siitoksessa meni vikaan?
Annapa se veitsi mulle.
No niin. Ole hyvä.
Tristan: Siinä sulle vähän testosteronia.
Tristan: Tee nyt jotain.
Hyökkää, puolustaudu, pakene edes.
Aijaa.
Mun on sitten tapettava sut. - Miksi?
Tristan: Ei tarvitse mennä hotelliin.
Mutta sä saat valita.
Joko mä katkaisen sun kaulan -
tai mä katkaisen sun niskan.
Vares: Tässä ammatissa joutuu ottamaan vastaan iskuja.
Monia vaaroja pystyy ennakoimaan, joitakin välttämään.
Toisinaan vaara kävelee kadulla suoraan kohti.
Lissu Ekberg.
Yöni Lissun kanssa oli erehdys -
enkä juuri nyt halua törmätä häneen.
Itse asiassa en välittäisi törmätä häneen enää koskaan.
Outoa, että toiset naiset katoa vatjälkiä jättämättä -
ja toiset eivät häviä, vaikka kuinka toivoisi.
Vares: Jumaliste, jätkät. Törmäsin Lissuun.
Pyöriikö se hullu täällä? - Pastori sanoi, että älä pane.
Panit kuitenkin.
Pantiin, pantiin. Niin että sängystä lähti pääty irti.
Pysyykö teillä akkuporakone kädessä?
Kunhan juomahuolto pelaa. Luusalmi: Juuri näin.
No sehän pelaa.
Alanen: Mitä muuta Hirttokukkulan hidalgolla päässä pyörii? -Naiset.
Kadonneet sellaiset. Kolmin kappalein. -Hyvä.
Naiset on mullakin mielessä.
Nyt on kierroksessa kolme. Jokaiselle oma.
Vaikka hoidan mä ne yksinkin. Alanen: Pastori paheksuu.
Mutta huomauttaa, että lupasit ottaa toimittajan mukaan.
Ruuhio! - Otetaan neljäskin muija mukaan.
Nyt kaikki saa.
Alanen: Luusalmi luulee saaneensa järjettömän hyvän idean.
Luusalmi: Turun anonyymit erotomaanit.
Sanooko se sulle mitään?
Niillä on avoimien ovien ilta. - Erotuomareilla?
Erotomaaneilla. - Seksiaddikteilla.
Jeesus, teillä on noi sivistyssanat hallussa.
Kyllä anonyymin tietää varmaan yksityisetsiväkin. -Kyllä kyllä.
Vares: Miten anonyymeillä voi olla avoimien ovien ilta?
Etsivät jäseniä tietysti.
Sirkku: Seksi on hauskaa ja sitä pitää harrastaa -
vaikka se välillä tuntuu olevan ongelma...
Alanen: Mitä siellä on? Ruuhio: Älä nyt.
Vares: Näyttää ihan normaalilta.
Loppuu sopivasti nää viralliset höpinät.
Ruuhio: Lähetään tiskille.
Mennään sinne. Tulkaa.
Kiitos.
Luusalmi: Rakkaat ystävät, otetaan malja Erokselle.
Olisi luullut, että tää on räväkämpää.
Taitaa olla viina viettejä väkevämpää.
Mites meidän juttu?
Sanotaanko nyt vaikka, että aika aamukankeasti.
Ruuhio: Luusalmihan tapaili Kikkaa. - Täh?
Kirjoitti siitä omakustanteenkin.
Ei mikään kaksinen painotuote. Kioskikamaa, mutta kuitenkin.
Miten mä en muista? - Jussi.
Mikäs toi on? -Mun kirjoitussormi. Ja se kaipaa töitä.
Niinpä tietenkin.
Ruuhio: Kato nyt näitä ihmisiä.
Tuollakin asiallisella naisella on ongelmia libidon kanssa.
Jakkupuku päällä ja alla villi nymfomaani piileskelee.
Ei saatana, se tulee tänne. Vares: Iski silmänsä suhun.
Häiritsenkö? - Et yhtään.
Mikäs kiire sille tuli? - En tiedä.
Omituisen estoisen oloinen kaveri tällaiseen tilaisuuteen.
Mä oon Sirkku Aaltonen. - Jussi Vares.
Sirkku: Ja minkäköhänlaisia estoja sulla mahtaa olla?
Mä oon äärimmäisen kömpelö silloin tällöin.
Sanoitko Aaltonen? - Sirkku.
Jos haluat tavata mun kaveria, voin puhua sille.
Mä en halua tavata sun kaveria.
Vares: Aaltonen.
Vares: Kaikkihan täältä maan päältä joskus katoaa.
Mutta kolmen tytön katoamiseen -
lyhyen ajan sisällä täytyy olla joku syy.
15 vuodessa vähäisetkin jäljet -
ovat varmaan valuneet Aurajokeen.
Jos ainoa johtolankanijuttuun on Luusalmi -
on kai parasta ilmoittaa Ruuhiolle, että luovun koko jutusta.
Huomenta, Jussi.
Kissa. Kis kis.
Ai, Jussi. Huomenta päivää. - Terve.
Maistuisiko kahvi? - Pitää hakea kissalle kermaa.
Onko sulla kissa? - Taitaa olla joo.
Oli ilmeisesti kiivennyt avoimesta ikkunasta sisään.
Mikä sen nimi on? - En tiedä. Onko sulla ehdotuksia?
Pane joku raamatullinen. Isaskar. Sepeteus.
Kain taikka Aabel.
Tai Jeesus. - Se on hyvä.
No, minä vain vitsailin.
Ei kai joku katin nimi Jeesus voi olla?
Jeesus on ihan hyvä.
Mulla hajosi sänky. Voisitko katsoa sitä?
Millai hajosi? Vares: Lähti pääty irti.
Jaa jaa. Nuoret miehet.
No voisin mä sitä vilkaista, jos vaikka osaisin. -Kiitos.
Vares: Terve.
Noppa: Buon giorno!
Gianfranco: Karvanoppa, ciao! Come stai?
Laitas ruokaa. Järjetön nälkä.
Joo. Pizza Speciale. - Joo, no vaikka.
Fammi vedere.
Et anna näitä kuvia Linnealle, ennen kuin se on maksanut.
Paskii. Se on paska. - No niistä nyt vaan pitää valita.
Tota, anna takaisin.
Mä hoidan bisnekset, tee sä vaan pitsaa.
Vares: Kis kis, tuuhan syömään.
Vares: Sano vain miau, jos et halua olla Jeesus.
Vares: Hyvä kissa.
Luusalmi: Ei se salaisuus oo, että mulla ja Kikalla oli säpinää.
Kirja vaan on niin saatanan huono.
Olisin antanut sen sulle -
jos oisit kertonut, että kirjoitat tytöistä.
Vaikka tuskin siitä apua on.
Miten se sun ja Kikan juttu? - Se nyt oli sellasta.
Kikka oli helvetin kaunis nainen.
Luusalmi: Ei tosin yhtä hyvännäköinen kuin Teresa.
Oli se toinen blondikin jees.
Vares: Aino? Luusalmi: Joo.
Teresa oli muuten aito punapää.
Jotkut jätkät oli päässeet tarkistamaan.
Mitä sä mietit? - Entä jos ne onkin hengissä?
Luusalmi: Ai että ne elelisivät nunnina -
Santiago de Compostelan luostarissa?
Luusalmi: Tai korukauppiaina Goan hippimarkkinolla?
Olisihan se mahdollista.
Luusalmi: Kikka ei ois ruvennut Jeesuksen morsiameksi -
tai lähtenyt myymään koruja persaukisille.
Sillä oli kalliimpaakin tavaraa, mitä se kauppasi.
Luusalmi: No joo, toi oli tylyä -
mutta Kikka kusetti koko ajan.
Vares: Mitä se kusetti? - Kaikkea.
Se kusetti, että minne menee, miksi ja kenen kanssa.
Luusalmi: Lopulta sai mennä. Sen jälkeen en ole nähnyt.
Tunsitko niitä muita? - Ainoa en tuntenut ollenkaan.
Teresan olin tavannut pari kertaa.
Se kävi Hassen Pubissa ja Hämeenportissa.
Luusalmi: Sillä ei ollut koskaan pulaa laskun maksajista.
Mitä jos sä alkaisitkin epäillä mua?
Kävitkö koskaan kuulusteluissa? - No kävin, perkele.
Se oli nuorelle jätkälle kova paikka.
Kiitti kirjasta. Palataan kritiikin merkeissä.
Vares: 15 vuotta sitten -
Hauta vainio oli nuori rikostutkija Turun poliisissa.
Nyt menin tapaamaan komisario Hauta vainiota.
Ootsä nähnyt tämän?
No totta helvetissä olen.
Onko tässä mitään todellisuuspohjaa? - Todellisuuspohjaa?
Ei meillä ole yhtään mitään.
Ja se murha ei vanhene koskaan.
Pitäisi ensin löytää murha.
Sä et oo sitten nähnyt näitä. Pistät heti silppuriin.
Eihän meillä ole mitään ongelmaa -
kun sä vain hoidat osuutesi.
Mä en yhtään tykkää tästä.
Ei vaaliraha tipu taivaasta.
Kurt Metto: Ja sähän olet kansan edustaja.
Tiedä vaikka olisit seuraavassa hallituksessa.
Sä näytät ihan maasi myyneeltä -
vaikka näähän ovat kaupungin tontteja.
Kyllä sä totut.
Tämmöistä tää on, politiikka.
Variksen poika, morjens! - Terve.
Mikäs lintua lennättää? - Ei ole tapana urkkia -
mutta sanooko Teresa Sundin sulle mitään? -Varmaan.
Teresa kun astui pubin ovesta sisään -
jännite sai kaikki mittarit värähtämään tappiin asti.
Aiheuttiko se ongelmia?
Aina täällä pukarit rähjäsi, mutta ei se ollut Teresan syy.
Se oli mukava likka.
Lähtikö helposti miesten matkaan?
Ei se ollut mikään parin bissen pirjo.
Paremminkin hyvä jätkä.
Tarjosi joskus kierroksetkin.
Oon kuullut, ettei sillä ollut rahaa.
Sitä se muuten sanoi, että haki isompaa asuntoa.
Vares: Kumma juttu.
Etsii kämppää, tarjoilee juomia ja rahaa ei oo yhtään.
No mutta, otetaan nyt yhdet yhdessä.
Teresan muistolle.
Niin, ja Kyypakkauksen uudelle elämälle. -Sehän sopii.
Femina: Mä näen selvästi, että jokin asia painaa sun mieltäsi.
Sä oot yksin. Yksinäinen.
Haudot jotakin synkkää.
Mutta mitään pahaa ei tapahdu.
Mä vaistoan, että sä olet turvassa.
Mitä? Kuka...
Femina Morte.
Vai mikä sä olit?
Linnea. Linnea Vihulainen.
Et sitten yhtään typerämpää nimeä keksinyt?
Ja tyyliäsikin sä oot mennyt muuttamaan.
Nämä vuodetko ne on saanut häijyä jälkeä aikaan -
pikku Teresan naamassa?
Henrik...
Nykyisin Tristan Leopoldo da Cunha.
Miten sä...
Miten? Kato vaan sieltä pallostasi.
Ja pane vähän peruukkia paremmin.
Sä et näytä oikein uskottavalta ennustajamuorilta.
Annas mennä.
Sä oot ollut pitkään matkoilla.
Kiertänyt maailmaa ja -
nyt palannut.
Palannut takaisin.
Kostamaan.
Sä voit vielä valita toisen tien.
Tien, joka johtaa eheytymiseen ja rauhaan.
Saatana, mitä sontaa. - Anna Gianfrancon olla!
Se ei tiennyt susta. Me ei olla enää edes yhdessä.
Luuletko, että vielä kiinnostaa sun huoraamiset?
Mua kiinnostaa meidän entiset yhteiset ystävät.
Ne, joilla on mennyt elämässä helkutin hyvin.
Tulin hakemaan oman osani. Ja tiedätkö mitä?
Sä autat mua siinä. Rakas.
Odota. Miten?
Sullahan on valokuvia.
Niistä vanhoista hyvistä ajoista. - Mä hävitin ne kaikki.
Sä valehtelet.
Sä olet antanut ne sille makaroonille.
Jos menenkin jututtamaan sitä kaveria -
ja kysyn, miten sä päädyit Italiaan -
kun sun piti lähteä mun kanssa ihan toiseen suuntaan.
Ne on tossa... kuvassa.
Tristan: Teresa, sä olet todella helvetin tyhmä.
Tristan: Asut läävässä, teet tollaisia hihhulihommia -
vaikka sulla on helvetin arvokasta tavaraa jemmassa.
Sinä vasikoit minusta Mettolle.
Sanoit, että vien siltä välistä.
Ja sitten sä viet vielä kaikki fyrkat mennessäsi.
No niin. Nyt on korkea aika tunnustaa.
Anna tulla.
Gianfranco: Ketsuppijuttu oli bisnestä.
Gianfranco: Älä ota henkilökohtaisesti.
Capisci? - Si, capisci.
Si, capisci.
Missäköhän hääpari viipyy? - Saisivat alkaa tulla jo.
Gianfranco: Karvanoppa. Vares: Mitä?
Karvanoppa on bestman. - Älä viitti.
Asui yhdessä.
Ne oli niin hyviä ystäviä? - Eri sänky. Sama selli.
Kato, hääpari tuli paikalle.
Gianfranco: Mutta missä bestman?
Vares: Kyy.
Onneksi olkoon. En olisi uskonut. Kyy: Kiitti, Jussi.
Kyy: En minäkään.
Moi. Oot vielä tällä planeetalla.
Ajattelin, että jotkut oliot oli napannut sut.
Onnea vaan sullekin, Lissu.
Näytät muuten yllättävän hyvältä.
Ai näytän vai?
Se se on! Minä olen varma! Se on sama donna.
Mikä? - Signora. Uusi vaimo.
Ekbergin Lissu? Tunnetko sen?
En halua. En tunne.
Donna vihainen, kun sanoin ei.
Löi minua haarukalla.
Älä? - Ihan sekopää tämä signora.
Vares: Tiedän. Mulla on vammoja sen piikkikoroista.
Pakko kertoa Kyylle, että sen vaimo on hutsu. -Ei voi.
Minä en koske Kyyn vaimoon.
Lo giuro sul nome di mia madre. - Mitä?
Mamma mia! -Älä oo huolissasi. En puhu äidillesi mitään.
Noppa: Gianfranco!
Gianfranco: Miksi kesti kauan? Tutto bene?
Noppa: Linnea!
Lissu! Lissu!
(Puhe peittyy metelin alle.)
Hei! Hei! Hei!
Kyy: Hiljaa! Lissu: Mikä nyt?
Arvon juhlavieraat. Ilmoitusluontoinen asia.
Lissu: Kulta... Kyy: Alas sieltä!
Bileet jatkuu kyllä.
Kyy: Mutta ei häiden, vaan eron merkeissä.
Tuli tehtyä elämäni pahin virhe. - Mitä sä saatana sössötät?
Ootsä seonnut? Mitä?
No jos oon seonnut, niin vittu korjataan asia.
Kyy: Ai vittu. Saatana!
Lissu: Mua ei jätetä noin!
Kyy: Hei kaverit, kaikki ihan kondiksessa!
Kyy: Mitä vittua...
Voi vittu!
Linnea. Minun Linnea.
Kukas tää Linnea oikein on? Noppa: Se on ton vanha muija.
Ennustaja. Fatime Morte.
Femina! Ei mikään Fatima.
Morte. Kuollut mikä kuollut. - Kuollut?
Menin sen Linnean kämpille viemään yksiä kuvia.
Noppa: Meidän ketsuppikuvia.
Linnea välitti sen keikan yhdeltä tyhmältä blondilta. -Lissulta?
Sitten mä menin sinne.
Siellä se makasi. Kuristettuna.
Vares: Onko sulla tietoa, kuka sen olisi voinut tappaa? -Ei.
Varmaan epäilee muakin.
Linnea eli viime vuosina ihan kunniallista elämää.
Niin niin, mutta entäs ennen sitä?
Mä toimin vuokranyrkkinä yhdelle isolle kiholle.
Järjestin naisia ja muuta seuraa sille ja sen kavereille.
Linnea pyöri niissä porukoissa.
Kaveerasi yhden Kikan kanssa.
Noppa: Kikka oli rahapillu. - Hetkinen. Kuka Kikka?
Muistatko ne kauan sitten kadonneet tytöt?
Joo. Sä tarkoitat tota... Sanos nyt...
...Valasrannan Kikkaa. - Just se. Kikka oli vakiohoito.
Hain sen aina, kun Saapasjalkakissa soitti.
Sekin vielä.
Mikäs sen oikea nimi nyt oli... Se oli toi...
En mä tiedä sen nimeä. Enkä tavannut koko tyyppiä.
Pyöri vähän kulisseissa -
ja hoiteli mun pomon asioita.
Muistatko edes, mikä pomosi nimi oli? -Nyt lopetat.
Ei näistä jutuista voi oikein huudella!
Sillä on vaikutusvaltaa. Pärstä koko ajan lehdissä.
Sä tarkoitat tota Kurt Mettoa vai?
Mistä sä sen nyt keksit? - Justhan sä sen paljastit.
Sä et oo kuullut multa mitään.
Et Linneasta, Kikasta, Mettosta. Onko selvä? -Hei.
Oo ihan huoletta. - Etkä ainakaan Saapasjalkakissasta.
Miu miu.
Ne, joilla on koti, lähtekää kotiin. Kyy: Mulla ei oo kotia.
Gianfranco: Una donna bellissima. Bellissima.
Näin ihan kauheata painajaista.
Vares: Saatana...
Kyy: Mitä, häh?
Vares: Hyvä, Jeesus.
Kyy: Missä vitussa...
Mites sun käsi?
Ei tätä fakiiria oo ennenkään yksi pistohaava pidätellyt.
Vares: Otatko aamukaljan? - Kato. Se on vääntänyt tortut.
Kyy: Voin mä taipua.
Kyy: Hävettää, että retkahdin siihen lumppuun. -Huomenta.
Kyy: En olisi uskonut -
että vietän hääyöni kahden kollin kanssa.
Vares: En minäkään.
Kyy: Sä mourusit sitä mirriä -
mutta jouduit tyytymään meikäläiseen. -Täh?
Etsä muista?
Soittelit jollekin pirkolle.
Anteeksi, että olen myöhässä. Anteeksi viimeöinen.
Anteeksi, että olen olemassa. - Lopeta.
Pistetään lounas sun piikkiin. - Sopii.
Hei. - Hei. Kiitos.
Tarjoilija: Juotavaa? - Iso tuoppi, kiitos.
Miten hääjuhlat meni?
Hyvin. Aviopari erosi illan mittaan.
Sulhanen vietiin teholle ja morsian putkaan.
En ihmettele. Naimisiin meno on typerintä, mitä voi tehdä.
Etkö usko kahden ihmisen väliseen pyhään liittoon?
Mulla on hyvä työ. Mulla on mun vapaus.
Mitä jos sä vaikka joskus rakastut?
Rakastun? - Niin.
Rakastuminen on psykologista hölynpölyä.
Suoraviivainen seksi toimii paremmin.
Varmaan, mutta eikö sulla ole ton kanssa ongelmia -
kun pyörit noissa addiktien klubeissa?
Ei. Käyn siellä työni puolesta.
Käyn luennoimassa. Vien poliittiselta taholta terveisiä.
Just. Käyntikortissa olikin, että oot Anne Airismaan avustaja.
Tuleva kampanjapäällikkö. - Onneksi olkoon.
Airismaalle on luvattu gallupeissa hyvä tulevaisuus.
Mä en tullut puhumaan politiikasta.
Itse asiassa en yhtään mistään.
Syömisenkin voisi mun mielestä jättää väliin.
Joo. Siis tota...
Muistin tossa äsken...
Mulla on yksi tapaaminen, jonka olin unohtanut.
Muistin just. Pitää lähteä kohta.
Et taida kuulua erotomaanien klubiin. -En vielä.
Hakemus on sisällä.
Ei ihme, ettei ole asiakkaita.
Täällä ei ole yhtään tuolia. - Tämä ei ole mikään kirjasto.
Se nainen haluaa pelkkää seksiä. Selvinpäin.
Jätkä pääsisi päkyttämään, mutta pelkää kuin munaton pässi.
Pelossa on aina toivoa ja toivossa aina pelkoa. Spinoza.
Istu tohon.
Luusalmi: Voin päästää sut piinasta ja hoidella sen eukon.
Antakaa olla jo.
Luusalmi: Syksy saa, vaan saanko mää?
Luusalmi: Kuramatto on huonossa kunnossa. -Mitä?
Tähän pitäisi hommata uusi kuramatto.
Mitä sä sanoit?
Luusalmi: Pitäisi vaihtaa kuramatto. - Kuramatto... Kurt Metto.
Mun täytyy mennä.
Vares: Se on moi.
Kiitos.
You're welcome.
(Ovikello.)
Vares: Moi.
Alkaako Huhtikuun tytöille löytyä lihaa luiden ympärille?
Tulin vähän muissa asioissa. - Mun pomot alkaa hermostua.
Onks mitään?
Mitä sun pomot tykkäisivät kunnon skuupista?
Voinko luottaa täydelliseen lähdesuojaan? -Se on selvä.
Lonttisista löytyi keski-ikäisen naisen ruumis. -Henkirikos?
Uhri on kuristettu. Nimi on Linnea Vihulainen.
Epäilen, ettei poliisi tiedä vielä tästä mitään.
Rikospaikkaa ei ollut eristetty ainakaan äsken. -Mitä muuta?
Siinä on osoite.
Kummallista on, ettei kukaan tiedä naisesta muuta kuin nimen.
Vares: Ota lopusta selvää.
Luusalmi: Jussi, onko keppanaa?
Työ ensin, sitten lääkkeet keskinkertaisuuteen.
On huono olo.
Oon ollut pastorin opetuslapsena pari päivää.
Kiitos, kaada itsellesi vaan.
Vares: Mulla on sauna ja kaljat varattuna.
Joka Jumalan aamu mä kiitän Luojaani siitä -
että mulla tuli toi kiintiö täyteen.
Jos sattuisi niin, että rupeaisi raittius kiinnostamaan -
niin kyllä taustatukea ainakin on tarjolla taatusti.
Mua rupeaa ahdistamaan noi ryhmätukijutut.
AA:ssa äijät on ringissä, istuu siellä ja tuijottaa toisiaan.
Luusalmi: Hyi helvetti!
Kyllä puhuminen joskus voi olla ihan tarpeellista.
En meinannut minäkään sitä uskoa silloin aluksi.
Olin aina vain tottunut puuhaamaan yksikseni mökillä -
kaikennäköistä pientä.
Eikös sulla ole perhettä?
No, nyt taitaa pitää tämä homma.
Koittakaas nostaa tosta. Luusalmi: Nosta sä, Alanen.
Alanen: Kyllä maksoi vaivan.
Vares: Ei tästä olisi ilman Gunnaria tullut mitään.
Mä annoin sulle kirjan, annas palautetta.
Vares: Se oli aika fantasiaa.
Otin vähän taiteilijan vapauksia. Vares: Aika paljon otit.
Oletko sää se sama Luusalmi, joka kirjoitti Huhtikuun flikoista?
Sama mies.
Luusalmi: Mitäs muuten tykkäsit?
Täytyy myöntää: villit oli teoriat.
Villit oli teoriat, mutta kyllä mä seison niiden takana.
Se oli kolmen lesbon rakkaustriangeli.
Ne riiteli täryttimestä ja -
yksi tappoi ne kaksi muuta dildolla.
Gunnar: Missäs murhaaja nyt on?
Luusalmi: Turistioppaana Lesbos-saarella.
Metto: Heksa!
Olenkin tässä lähdössä, että mukavaa loppuiltaa vain.
Älä. Etkö aio ottaa? - Ei auta riskeerata. Moi!
Tuhannet kiitokset. Gunnar: Ei mitään.
Luusalmi, saisikos pastori Alasen -
antikvaariseen kirjakauppaan -
pari kappaletta eroottisia rikosfantaasioita?
Anna nyt olla koko sen jutun.
Siinä oli pojalla moraali höllässä, kun sitä tehtiin.
No, sinä olet syntisi anteeksi saanut.
Luusalmi: Gunnar on kunnon mies. Osasi poistua ajoissa.
Vares: Mikä hiertää? Luusalmi: Vitsi, vitsi.
Löylyt, sitten baariin. - Okei.
Onko meitä, paatteja?
(Humalaista mekastusta.)
(Kissa naukuu.)
Joo joo joo.
Vares: Kun ei tiedä, mitä pitää tehdä -
pitää seurata miehen vaistoa.
Anne: Keskiviikkona katsomme puheen -
sosiopoliittiseen seminaariin. Se televisioidaan.
Jokainen sana pitää miettiä tarkkaan.
Olisiko meillä myös aikaa -
keskustella kampanjapäällikön paikasta?
Saanko esitellä: kansanedustaja Anne Airismaa.
Jussi Vares, yksityisetsivä. - Terve.
Yksityisetsivä?
Mä en tunnekaan yhtään yksityisetsivää.
Vares: Koskaan ei tiedä, mitä yllättävää elämä heittää eteen.
Mulle sattuu harvoin mitään yllättävää.
Se on elämänhallintaa.
Vares: Voisit opettaa mullekin riskitöntä elämää.
(Kännykkä.) Anteeksi.
Onpa tomeran oloinen nainen. - Anne on terästä.
Sirkku: Se menee vielä pitkälle, siitä mä pidän huolen.
Sirkku: Olet paremmassa kunnossa kuin viimeksi.
Luonnonkiharat.
Vares: Oletko lukenut lehden? - En oo ehtinyt.
Oho.
Näin sut Lonttisissa yhden puutalon edessä.
Olitko sä siellä? - Voi olla. Mitä sitten?
Tunnetko Linnea Vihulaisen? - Vihulainen?
Femina Morte.
Näytänkö naiselta, joka käy ennustajalla?
Povasiko se Airismaasta ääniharavaa?
Itse asiassa mä kävin kyselemässä meidän jutusta.
Sirkku: Sen mielestä sulla ei riitä kantti eikä mulla kärsivällisyys.
Mutta kunto riittää.
Sirkku: Pitäisikö ruveta uskomaan ennustajiin?
Ei yhtään huonompi idea.
Mä muuten vähän huijasin sua.
Se ennustaja ennusti, että oot vuoden paras pano.
Ne nyt aina vähän liiottelee.
Kävitkö usein Linnean luona?
Oliko se täyspäinen, normaali nainen?
Jos kristallipalloon tuijottelua voi pitää normaalina, niin joo.
Se on kuollut. - Mitä?
Kuollut? - Se kuristettiin hengiltä.
Vares: Se oli se nainen siinä lehdessä.
Vares: Olisi vielä pari kysymystä.
Jeesus, mä inhoan kissoja.
Aijaa. Pidätkö Saapasjalkakissoista?
Mitä helvettiä? Mitä sä oikein kuulustelet mua?
Vares: Ai sä tunnet sen. Tunsitko Aino Aaltosen?
Teillä on sama nimi. - Pysy helvetin kaukana musta!
Aino Aaltonen.
Kivannäköinen. On kyllä jotain tuttua.
Olen kyllä nähnyt jossain Metton kekkereissä.
Teresa Sundin.
Pyöri Kikan kanssa samoissa porukoissa.
Jaa, punapää.
Miksi huorat on aina punapäitä? En mä tunne tätä.
Olisi vielä yksi.
Tossa.
Noppa: Liian vihaisen näköinen akka. En mä tiedä.
Onko kukaan ollut yhteydessä Linnean suhteen?
Hiljaista on ollut.
Vares: Poliisilla ei taida olla johtolankoja.
Noppa: Toivottavasti ei.
Gianfranco näyttää päässeen pahimman yli.
Airismaa: Poliittiset päätökset ovat oleellisia -
hyvin voinnin jakaantumisessa.
Tuttu ääni. Jostain.
Puhelimesta ehkä tai...
Ei, ei se voi olla.
Noppa: Siitä on niin paljon aikaakin, ei se...
Saapasjalkakissa?
Vares: Näytti siltä, että politiikkaa, prostituutiota -
ja kiinteistöbisnestä harjoitetaan samojen kulissien takana.
Juttu muuttui koko ajan seka vammaksi -
ja olisi paremmin sopinut Ruuhiolle iltapäivälehteen -
kuin tällaiselle vaatimattomalle yksityisetsivälle.
Oli kuin olisi ollut mukana huonossa kesäteatterissa -
jossa oli huonoja rooleja ja näyttelijöitä.
Toisaalta, Turussahan tapahtuu melkein mitä vain.
Teresa. Teresa: Valtiatar. Sulle mä olen valtiatar.
Vares: Missä mä oon? Mitä tää on?
Teresa: Iso mies. Ja pikku poika.
Vares: Etkö sä oo kuollut?
Sä oot mun orja. Sä teet niin kuin mä sanon.
Vares: Lopeta!
Vares: Mikä meidän turvasana on?
Turvasana, turvasana, turvasana...
Metto. Mitä sä tiedät Kurt Mettosta?
Vares: Ai saat...
Teresa: Turvasana, turvasana...
Gianfranco: Guarda.
Katso. Tämä paras liha kaikista.
Tämä on capocollo. - Pollo mikä pollo.
Ei mikään pollo. Tämä on capocollo.
Capo, pää. Collo, niska. Capocollo.
Selvä. Mulla on tosi tärkeetä asiaa.
Nyt me nimittäin lyödään rahoiksi.
Se poliitikko telkkarissa, Airismaa, on Saapasjalkakissa.
Laitetaan akka ahtaalle. Kiristetään rahaa.
Pistetään akka maksamaan ja Metto myös.
Meidän pitää puhua.
Se mun uusi avustaja on ruvennut tonkimaan menneitä.
Kiristääkö? - En mä tiedä.
Ehkä se vain petaa uraansa.
No, pistetään se vaan pois tieltä.
Sä et tee yhtään mitään.
Mulla ei ole varaa sekaantua laittomuuksiin.
Rauhoitu.
Heksa on tapettu.
Metto: Joku teurasti mun koiran.
Ihan hirveätä.
Kuka se on voinut olla?
No onhan mulla noita. Vihamiehiä.
Useammalta vuosikymmeneltä.
Mutta tämä oli kyllä ammattimies.
Noi oli hyvät saappaat.
Mistä nää on tullut? - No sen kun tietäisi.
Se tyyppi haluaa multa miljoonan.
Katos, Anne, tonne.
Metto: Tolta laiturilta pääsee mihin tahansa.
Ihan koska tahansa.
Ai pakoon?
Tristan: Että rikkaruohoja kitket?
Henrik. - Kato, äijä muisti.
Taitaa jokunen myrkytykseltä säästynyt aivosolukin liikkua.
Kai mä oman poikani tunnen. - Mä en ole enää sun poikasi.
Oot niin ouron näköinen.
Mitä sun kasvoillesi on tapahtunut?
Nämä ovat Tristan Leopoldo da Cunhan kasvot.
Henrikiä ei enää ole. Onnistuit tappamaan senkin.
Tule, tule...
Gunnar: Hei tytöt! Mites hurisee?
Taasko sä tirkistelet?
Mitä? Ettekö te voisi ottaa mua mukaan leikkimään?
Painu muualle runkkaamaan!
Anteeksi voin pyytää, jos se vähääkään auttaa.
Alkoholismi on saatanallinen sairaus. -Turha odottaa sääliä.
Sä tapoit äidin hitaalla kiduttamisella.
Se kuoli häpeään ja epätoivoon.
Ja taisi se saada nyrkistäkin, mitä ehdit mun hakkaamiselta.
Olkaa nyt reiluja, likat. Ottakaa edes suihin.
Mee nyt tai me kerrotaan Mettolle!
Mee helvettiin! Me ollaan töissä! - Töissä?
Missä töissä?
(Kolistelua.) Gunnar: Henrik.
En mä tiennyt siitä Teresasta.
Gunnar: Että sä olit siihen oikein rakastunut.
Tajusin sen vasta jälkeenpäin, kun tyttö katosi.
Ja sitten sinäkin hävi...
Tristan: Kaiva.
Mennään sisään. - Ei, ollaan ulkona ja jutellaan.
Perkeleen poika! Mitä sä täällä teet?
Gunnar: Painu kotiis, saatana! Etkä kerro äidilles mitään!
Muuten mä kuristan sut omin käsin. Häivy!
(Puhetta ei kuulu.)
Teresa: Nyt riitti! Metton pitää päästä eroon tosta runkkarista.
Aino: Kerrotaan sille.
Kaiva.
Vares: Taas oli aloitetta va alusta -
ja Anne Airismaasta, jonka arvasin olevan vaikea pala -
mutta ainakin helppo löytää.
Se kun a vautuu naistenlehdissä makuuhuonettaan myöten.
Ymmärsin, miksei Airismaa ollut puhunut poliisille.
Prostituutio leimaa naisen ja vaalit olivat tulossa.
Terve! Muistatko?
Vareksen Jussi. Tavattiin kahvilassa.
Sori, mulla on lenkki kesken.
Vares: Huilaas hetki, niin voit jutella.
Sirkkuko sut lähetti? -Ei. Meillä on välit mennyt ajat sitten.
Mikset sä vaihda avustajaa?
No joo, mä ymmärrän.
Sirkku kiristää sua sen siskolla.
Musta ei oo sulle mitään ongelmaa. Pysähdy.
Sä tiedät, että Aino oli Sirkun pikkusisko? -Tiedän muutakin.
Mutta mitä Sirkku ajaa takaa? - Haluaa mun kampanjapäälliköksi.
Se kiristää mua. Oon saanut uhkailuviestejä. -Okei.
Yksi juttu vielä.
Onko se Metto, joka pyörittää sitä paritusrinkiä?
Se on nainen ja se on hermoromahduksen partaalla.
Gianfranco: Vares sanoo tärkein asia: ei naista kiristetä.
Minulle miehen kunnia.
Te jätätte sen Annen rauhaan.
Si, si.
Hävetkää.
Sitten me isketään kiinni Mettoon. Sillä on rahaa.
Oon varma, että Metto tapatti Linnean.
Kukas sä olet? - Jussi Vares.
Mä kysyn vain muutaman kysymyksen.
Tää on yksityisalue. - Ota rauhassa. Oon yksityisetsivä.
Tutkin Huhtikuun tyttöjen juttuja.
Siinä tuli esiin nimi, joka liittyy suhun.
Saapasjalkakissa. Onko tuttu?
Mä oon koiraihmisiä. - Älä.
Tää kissa pyörittää maksullista seuraa sun piikkiin.
Kuka sut lähetti?
Aino, Kikka, Teresa. Linnea Vihulainen, onko tuttu nimi?
Kuka sut lähetti? Haluan nimen.
Justhan mä sanoin. Onko sulla huono kuulo?
Oletko sä se, joka mua kiristää? - Täh?
Kiristääkö sua joku?
Turunen.
Sulla on näköjään koirat irti.
Vares puhelimeen: Sirkku moi. Jussi tässä, Vareksen Jussi.
Voitaisiin tavata. Soita, kun ehdit. Moi.
Mulla on viisi minuuttia aikaa.
Onko täällä kylmä ilma? Vai onko se tämä ilmapiiri?
Ei kai tässä helteitä odoteta.
Mun mielestä meidän juttu on loppuunkäsitelty.
On, mutta sussa ja sun siskossa on selvitettävää.
Mitä sä meidän asioista tiedät?
Sä et oo kertonut siskostasi kaikkea viranomaisille.
Sä kiristät sillä tiedolla.
Jos Anne ei ilmoita sua poliisille -
joku muu saattaa sen tehdä. - Ai poliisille?
Anne tässä on se rikollinen.
Jos mä uppoan paskaan, Anne uppoaa mun mukana.
Voihan olla, ettei uppoa kumpikaan.
Mikä Annen puhemies susta on tullut?
Sirkku: Mä en tarvi sitä edes astinlautana.
Se on tyhjä.
Vares: Kengät.
Vares: Hei.
Vares: Jeesus.
Jeesus. Jeesus! Jeesus.
Anna: Mitä sä huudat? Vares: Ootko nähnyt mun kissaa?
Onko sulla kissa? - Ei kun leijona.
No en oo nähnyt leijonaakaan. Oon touhunnut vintillä.
Onko sulla myytävää kirppiskamaa?
Mulla on vintti tyhjä ja pimeä muutenkin.
Vares: Lähden etsimään sitä.
Pue nyt päälle kuitenkin. - Täh?
Anna: Pue nyt jotain päälles. - Enkö mä kelpaa tällaisena?
Jeesus!
Jesus, missä sä oot?
Jeesus!
Mies: Ei se Jeesus huutamalla tule -
mutta turpaan voit saara -
niin Kristuksen perkeleellisesti.
Vares: Joo joo.
Vares: Jeesus.
Vares: Jeesus perkele.
Vares: Jeesus.
Vares: Jeesus!
(Kännykkä.) Vares: Vares.
Vares: Mä tuun.
Ei sitä naukumista kestä kuunnella.
Ota noi. Valo on palanut.
Missä se on? - Gunnarin vinttikomerossa.
En tiedä, miten on päässyt sinne. Mutta ei se kyllä pois pääse.
Ja Gunnar on mökillä.
(Kissa naukuu.)
Jeesus.
(Kissa naukuu.)
Vares: Voi perkele.
Vares: Ei mitään hätää.
Vares: Rauhassa. Hyvä poika.
Vares: Eikö kukaan voinut pysyä roolissaan?
Miksi Gunnarillakin piti olla kaksoiselämä?
(Ovikello.)
Eihän kiltein tapaamani mies voinut olla...
Nyt, Berlusconi, aletaan tekemään rahaa.
Kuski: Mamut takaisin helvettiin!
Gianfranco: Rasisteja.
Noppa: Anna olla.
Älä laita vinoon sitä.
Turunen: Miltäs näyttää?
Mun mielestä on aika lailla häkäpönttö tyhjänä.
Mitäs sanot? Kauanko laituriremontti vielä kestää?
Turunen: Valu on rautoja vaille valmis.
Pitäisköhän panna mylly pyörimään?
Pojat, varovasti betonin kanssa. Se on herkkä halkeamaan.
Mikä on vointi?
Vatsassa velloo kuin Tulilahti -
ja suussa maistuu Kyllikki Saaren hauta.
Vieläkö sä vittuilet?
En mä vittuile. Mulla on vain niin kamala olo.
Sydän hakkaa.
Bodom. Bodom. Bodom.
Sinäkö se Heksan tapoit? - Minkä?
Metto: Mun koiran. Sinäkö sen tapoit?
Mä oon eläinrakas ihminen.
Mä rakastan kissoja.
Saapasjalkakissoja varsinkin.
Nosta se ylös.
Metto: Kelle sä oot ehtinyt kertoa? Vastaa nyt saatana!
Ketkä tietää? Kuka mua kiristää?
Ottahan vai takaraivohon?
Päätä kuule ihan itse.
(Aseen latausääni.)
Tervehtisit edes.
Onko se Henrik?
Laitoit sitten aikoinaan tappajat mun perään -
vähäpätöisen välistävedon vuoksi -
vaikka mullehan ne bonukset olisi kuulunut.
Oliko se reilua, mitä?
Mä oon pelastanut sut aika monesta.
Mitäs täällä oikein touhutaan?
Taisin tulla kuokkavieraaksi kunnon kekkereihin.
Mikäs on juhlan aihe?
Down by the Laituri.
Tristan: Aijai, kun rumaa jälkeä.
Nää pehmeäkärkiset on ilkeitä pateja.
Voisin maksaa sulle ne bonukset nyt.
Sulla oli mahdollisuus viikko sitten ja mitään ei tapahtunut.
Jos puhutaan tästä ihan rauhassa? - Joo, puhutaan. Puhutaan.
Mä tuun suoraan Afrikasta ja siellä ei pahemmin puhuttu.
Sä tapoit Heksan. - Heksa?
Ai Heksako sen nimi oli?
Heksalla oli vahvat leuat, mutta heikko niska.
Tristan: Se oli varmaan sulle hyvinkin rakas piski.
Tristan: Nuoli varmaan sun pallit paremmin kuin yksikään nainen.
Tristan: Mä ymmärrän sun menetyksesi -
mutta ymmärrätkö, mitä mä oon menettänyt?
Olisiko sulla heittää yhtään rahaa?
Voi mulla olla tuolla vähän jotain. - Vähän?
Voi siellä olla vähän enemmänkin.
Metto: 100 000. - Hyvä. Mennääs kattomaan.
Siisti laukaus, mutta sotkuiseksi meni. -Älä.
Eikö rahat riittänyt? - Ei tässä ole rahasta kyse.
Mikäs miekkonen sä oikein olet?
Jotain kai mun täytyisi sullekin tehdä.
Tappaako ajattelit?
Jaa, enpä tiedä.
Saattaa olla, että en.
Pari seikkaa sotii sitä vastaan.
Kuudes käsky vai?
Afrikassa ihmiset uskoo -
että jos sä pelastat jonkun hengen -
niin sun pitää pitää huolta siitä tyypistä.
Muuten seuraa huonoa karmaa.
Afrikka on hyvä paikka. - Näin on.
Mikäs on se toinen?
Toinen seikka on se, että et varmaan ollut Metton leivissä.
Eli me taidetaan olla samassa leirissä. -Näinkö on?
Näin on.
Sä oot jotenkin tutun näköinen tyyppi.
Mä oon nähnyt sut jossain.
Joo joo.
Sä asut samassa talossa sen entisen juopon kanssa.
Ai sä tunnet Anttilan Gunnarin vai?
En enää.
Tristan: No niin, nouse ylös.
Nouse ylös, niin mennään.
Vares: Mulla olisi yksi kysymys.
Vares: Oliko Mettolla ja Gunnarilla yhteyksiä?
Tristan: Se oli Metton leivissä, mutta sai kenkää.
Tristan: Äijä vaan dokasi ja yritti iskeä Metton naisia.
Tristan: Säälittävä tapaus.
Haloo, hei!
Vares: Hei siellä!
Hei! Hei.
(Vares haukkuu kuin koira.)
Ai saata...
Hautavainio: Haluaisin tietää, mitä Metton huvilalla tapahtui.
Hautavainio: Kukas tää Henrik on?
Vares: Oon kertonut kaiken, mitä tiedän.
Mies tuskin on enää tässä maassa.
Voitaisiin piirrellä tunnistuskuvia laitoksella.
Eristetään rikospaikka.
Jeesus hei. Sullahan on yhdeksän henkeä.
Vares: Miksei ihmisellä voisi olla edes kahta henkeä?
Ai ei oo vai?
Ruumiita oli ennestään jo viisi.
Kaatopaikalta oli löytynyt kuudes, jätesäkeistä -
mutta valitetta vasti se oli tuore miehen ruumis.
Missä Teresa oikein on?
Alte Kameraden.
Eli vanhat valokuvaajat. - Kato. Ruuhio, kielimiehiä.
Mä haluan nostaa yhdessä maljan.
Eli malja julkisen ja yksityistetyn kuolleiden hoidon -
yhteistyösaavutukselle.
Mysteeri ratkesi.
Turku voi 15 vuoden tauon jälkeen hengähtää rauhassa.
Kiitos ja kunnia, yksityisetsivä Jussi Vares.
Ruuhio: Kippis. - Kippis.
Noppa: Hyvä puhe.
Ruuhio: Sun pitää opetella juomaan. Siemailee italialaisesti.
Ruuhio: 10 vuotta tässä maassa. Sun pitää oppia tavoille.
Kannattaisikohan tätä edes juhlia? - No sanos muuta.
Vanhalla murhaajalla on suu täynnä multaa -
ja poika vielä vapaana.
Ja tuskin löytyy Turun poliisin konstein.
"Se on yhtä vajaa", sanoi Luoja, kun luteita laski.
Ja tästä jutusta puuttuu yksi ruumis.
Hautavainio: Teresan ruumista kaivetaan Gunnarin ranchilta.
Ei se sieltä löydy.
Gunnar taisi olla enemmänkin kuivakukkien mies.
(Vares muistelee kuulemaansa:)
Ruuhio: 10 vuotta maassa. Sun pitää oppia ta voille.
Kyy: Joku turkulainen pirkko raahas sen Suomeen. Gigolo.
Luusalmi: Ai että ne elelisivät nunnina -
Santiago de Compostelan luostarissa?
Noppa: Ennustaja. Fatima Morte.
Teresa: Turvasana, turvasana.
Tule, tule...
Noppa: Morte. Kuollut mikä kuollut.
Karvanoppa hei.
Sähän tunsit Linnean.
Mitä sen passissa luki?
Ei sillä mitään passia ollut.
Täh? Suomalainen, jolla ei ole passia?
Ei sillä ollut edes sotua. - Saatana.
Ootko pimittänyt rikosteknillistä tietoa? -Annahan olla.
Miksei se käyttänyt Teresan papereita?
Se pelkäsi.
Pelkäsi ketä?
Älkää nyt, jätkät.
Ciao.
Afrikassa kaikki uskoo -
että jos rikkoo toisen avio-onnen -
täytyy pitää siitä huolta tai muuten seuraa pahaa karmaa.
Lissu: Pojat.
Kyy heitti tämän menemään.
Mutta muuten se on ihan hyvä. - Mitä?
Viva l'amore! Suudelkaa!
Kuka puhui jotain karmasta?
Ei helvetti.
Gianfranco: Suudelkaa! Suudelkaa!
(Puhetta ei kuulu.)
Tekstitys: Aretta Vähälä