TIDLIGERE I "THE STAND"
- Hun har forlatt oss! - Kan du utdype det?
Moder A!
Hvis det er min tur til å dø, dør jeg.
Det holdes en vake i kveld hos Moder A.
- Hvorfor bare drepe komiteen... - ...når vi kan drepe alle?
Dra til militæranlegget og hent den store ilden til meg.
Mitt liv for deg...
- Harold, hva i helvete foregår? - Du skulle ikke se dette. Unnskyld.
Nei, Harold! Nei!
- Vi har funnet henne, Stu! - De har funnet henne!
Ta henne til sykestuen. Vi sees der.
Dette er Harold Emery Lauder. Jeg gjør dette av egen fri vilje.
Bombe!
Takk!
Hump, humpeti, hump...
Dette er Harold Emery Lauder.
Jeg gjør dette av egen fri vilje.
Breaker, breaker. Det er en stor 10-4, kamerat.
Over og ut.
- Harold, vi har gjort det. - Nei, det er over.
Vi rører ikke hverandre mer. Vi ga Flagg det han ville ha.
Ingen mer komité i Frisonen.
Snart er det ingen frisone igjen.
Han vil gi meg en kvinne som får deg til å se ut som en sekk poteter.
Og du...
Du får ham.
Er ikke livet herlig?
Hvis jeg var i dine sko, hadde jeg vært skikkelig skjelven.
Kom, Nadine. Jeg vil være langt borte innen soloppgang.
Hei.
Hvordan går det med Frannie?
Hun har det bra. Litt mørbanket.
- Og barnet? - Barnet har det bra.
Så vidt de kan se, er alt bra.
Og du er her...
Det betyr at brannene er slukket.
Vi har noe igjen, men vi har stoppet spredningen.
- Bra. - Gjorde Harold alt dette?
Det spørs hva du mener, Larry.
Ja, Harold bygget bomben.
Ok, men det var ikke han som plasserte den i huset.
Nadine?
Helvete. Og jeg syntes at avrusing sugde.
Ja...
Tror du...
Tror du at det er noe igjen av Nick å begrave?
Vi må vel begrave noe?
Vi skal begrave noe.
Han var yndlingen hennes.
Våkner hun ikke, slipper hun å vite det. Kanskje det er en velsignelse.
Ray...
- Moder. - Du må føre alle hit.
Med en gang. Ray?
Frannie. Du, Frannie?
Frannie.
Moder Abagail er våken.
- Er hun? - Ja. Hun spør etter oss.
- Hjelp meg opp. - Sakte. Forsiktig.
Kom nærmere.
Alle sammen.
Jeg har syndet. Jeg har begått en alvorlig synd.
Jeg har syndet i hovmod.
Jeg glemte at jeg ikke var pottemakeren...
...men leiren.
Jeg trodde at Nick... var den som skulle lede dere.
Men Herren bestemte seg for å kalle hjem Nick.
Det betyr at det er deg, Stu Redman...
...som må lede nå.
Lede oss hvor?
Vestover, til Den mørke mannens festning.
Dere må dra nå i dag. Til fots.
Dere får ikke ta med dere mat eller vann.
Bare klærne dere har på dere.
En av dere vil ikke fullføre reisen.
Gud har ikke villet vise meg hvem som faller.
Og du, Frannie, du skal ikke bli med.
Vi har bitre dager i vente.
Død og redsel, svik og tårer.
Og ikke alle av dere vil overleve dem.
Den mørke mannen blir sterkere hver dag. Jeg vet at dere føler det.
Snart kommer han for å utslette alle som gjør motstand mot ham.
Kongeriket hans ligger i vest.
Dere må dra dit for å ta opp kampen.
Det er det Gud krever av dere.
Senk farten!
Nadine!
Ta frem tauet fra salvesken min!
Nadine...
Jeg har brukket beinet og sitter fast. Hjelp meg opp herfra!
Hent det fordømte tauet, for Guds skyld!
Det er bedre sånn, Harold. Det forstår du vel?
Bedre? Hva faen snakker du om?
Han hadde aldri latt deg leve. Han trenger meg.
Og jeg trenger ham. Du skulle aldri være en del av det.
Jeg er lei for det, Harold. Det mener jeg.
Du kan avslutte det raskt, om du er modig.
Du tror ikke at jeg har det i meg.
Traff jeg deg, di falske hurpe?
Nadine?
Faen ta deg!
Di merr!
Hvor lang tid tar det å komme dit?
Til fots?
Det er vanskelig å si.
Glen er ikke akkurat 20 lenger.
Ikke Ray og jeg heller, for den saks skyld.
Jeg tenker at hvis vi i snitt klarer fire-fem mil per dag -
- så når vi antakelig Vegas... i slutten av februar.
Omtrent én uke før jeg skal føde.
Ja. Ja, rundt den tiden.
Tror du at hun talte for Gud?
Jeg vet ikke.
Jeg vet bare at vi drømte om henne, og hun var virkelig.
Jeg tror at hun gjorde det.
Talte for Gud.
Jeg tror at vi alle bare er brikker for ham.
Folkene i Vegas er den andres brikker.
Som Harold?
Du prøvde å advare meg.
Og jeg lyttet ikke, eller hva?
Hadde jeg lyttet, hadde mange uskyldige fortsatt levd.
Nick...
Moder Abagail nevnte aldri Harold.
Nei, det gjorde hun ikke.
- Tror du at han skal til Vegas? - Det er det eneste som gir mening.
De må kreve sin belønning.
Å stille ham til ansvar er ikke en del av oppdraget ditt.
- Men du skal gjøre det likevel. - Ja, hvis jeg kan.
Vil du ikke at jeg skal gjøre det?
Jeg vil bare at du skal komme hjem, så vi kan oppdra dette barnet.
Sverg at du kommer tilbake.
- Hvordan kan jeg... - Gud kan ikke styre alt.
Ikke alt.
Sverg.
Jeg sverger at jeg skal prøve.
Jeg vil at du tar hånd om denne for meg.
Jeg trenger den når jeg kommer tilbake.
Ok, da så... Vi sees snart.
Ta vare på deg selv.
Hei.
- "Bare klærne dere har på dere." - Jeg vet det.
- Den er ikke til meg, men henne. - Hvorfor det?
Jeg tenkte at vi skulle forevige øyeblikket for ettertiden.
Ikke sant?
- Ok, still dere opp. - Ok.
- Kojak, kom. - Kom igjen, Joe.
Vi skal ta et bilde.
- Får du med Kojak? - Kom hit.
Litt nærmere.
Har noen tenkt på hvordan vi skaffer vann?
Hver av oss trenger omtrent fire liter per dag.
Vi skal gå 130 mil, Larry.
Hvis du stiller logiske spørsmål, kommer vi aldri frem.
Skal du spørre hvorfor vi ikke kjører?
Hun sa "ikke ta med noe, gå til fots".
Jeg sier ikke imot. Jeg lurer bare på om noen har en plan.
Her er planen. Vi går til neste by -
- finner en matbutikk, fyller opp og håper at det holder til neste.
Først må vi vel gå gjennom Utah før vi når Nevada?
Sist jeg sjekket.
Jeg har turnert i Utah. Det er lange strekninger av... ikke mye.
Det finnes bekker, innsjøer og annet.
Men vet du hva som ikke gir oss tarminfeksjon?
Hva? Trodde dere at indianerjenta ville ha styr på naturen?
Iallfall for å finne vann så dere ikke driter dere i hjel?
- Kan du det? - Kan du?
Så klart.
Hvorfor får vi ta mat, men ikke våpen?
Av samme grunn som at vi får ta ryggsekker.
Kraften er ikke i boken, men tolkningen.
Gode eller dårlige nyheter? Den gode nyheten er at vi har gått 15 mil.
Den dårlige nyheten er at vi har omtrent 115 mil igjen til Vegas.
Jo lenger, desto bedre. Den fyren kommer uansett til å utrydde oss.
Nei. Moder Abagail ville aldri sende oss for å bli drept.
- Hun visste ikke hva som ville skje. - Dette kan være Guds vilje, sa hun.
Ikke si at verdens mest prekende ateist plutselig har funnet troen.
Kona mi pleide å si:
"Det er ingen forskjell på å tro på noe som ikke kan bevises" -
- "og å nekte å tro på noe det er overveldende bevis for."
Jeg vet ikke om Gud finnes, eller om han talte gjennom Moder A -
- men nå sitter vi på dette toget helt til endestasjonen.
Det gjelder oss alle.
Hvordan føles det? Skal vi ta en pause?
Vi kan slå leir rundt hjørnet der. Det ser greit ut.
Betyr det ikke uflaks å slå leir under sirklende gribber?
Det handler neppe om flaks lenger.
- Vi er i hans land. Føler dere det? - Ja, jeg føler det.
Det har visst funnet noe stort.
Si at det ikke er Harolds motorsykkel.
Herregud...
Ikke noe tegn til Nadine.
Enten fortsatte hun uten ham, eller så kom hun ikke så langt.
- Hva gjør du? - Vi kan ikke bare forlate kroppen.
Faen ta ham! Den lille dritten drepte Nick.
Jeg fulgte ham gjennom landet. Han førte meg til Boulder.
Det er likegyldig hva Den mørke mannen fikk ham til å gjøre.
Bløthjertet, jævla pisspreik.
Stikk herfra!
Vi lekte en lek da vi var barn...
...ute ved sandtaket på en av småveiene.
Mange av de andre barna lekte, men jeg så bare på.
Jeg var for redd.
De hoppet fra toppen av sandtaket og rullet rundt og lo vilt.
Jeg kunne aldri få beina mine til å gjøre det, å hoppe.
Alle kalte meg feig, og jeg gikk dit for å gjøre det, men klarte det ikke.
Om jeg bare én gang kunne ha overbevist meg selv til å gjøre det-
-hadde jeg kanskje ikke havnet her.
Faen ta alle de mobbende drittsekkene.
Og faen ta meg for at jeg lot meg bli til noe enda verre.
Jeg ber om unnskyldning for de destruktive tingene jeg har gjort-
-men benekter ikke at jeg gjorde dem av egen fri vilje.
Den mørke mannen er virkelig.
Jeg lot meg selv bli villedet.
Jeg undertegner mine siste ord med et navn jeg fikk i Boulder.
Jeg kunne ikke godta det da, men nå godtar jeg det gjerne.
Hawk.
Jeg trodde nesten at du ikke skulle komme.
Nadine...
Som jeg elsker å elske Nadine.
- Vi gjorde det. Vi drepte dem. - Nei, du gjorde det, skatt.
Jeg vet ikke hvor mange. De var mange, tror jeg...
Harold overlevde ikke.
Harold var veldig lojal, men han har tjent sitt formål.
Han skulle aldri stige til Olympos og leve blant gudene...
...som deg.
Bli hos meg, skatt.
Du holdt din del av avtalen, Nadine.
Du holdt deg ren for meg.
Nå får du bli min kone.
Det er noe som ikke er rett.
Vær stille!
Faen også...
Noen burde ringe veivesenet.
Vi kan bare gå fremover.
Vær forsiktig, Stu.
Kom igjen.
Skrytepave...
Ok.
Forsiktig.
- Gikk det bra? - Takk.
Betydelig mer elegant.
Ok.
Nå kommer det morsomme.
Kom igjen, Kojak.
- Lett som en plett. - Ja.
Hvem sin tur er det?
Sistemann ned, førstemann opp. Vær så god.
- Forsiktig nå, gamling. - Hei... Kyss meg i ræva.
Det gjorde jeg visst. Gikk det bra?
Ok. Da så...
Kom igjen.
Kom igjen, Glen. Jeg har deg.
Ok, ok.
Flink gutt.
Det var jo kjempelett.
- Nei! - Stu!
Faen!
Nei, Stu!
- Herregud! Ok, Stu, ikke rør deg! - Hold ut, Stu.
Herregud... Stu.
- Rolig... - Herregud.
- Faen, Stu. - Prøv å ligge stille.
Rolig nå, rolig.
Ok. Jeg har brukket beinet.
Vi må få det i ledd igjen.
Hør etter nå. Det er ikke første gang jeg har tatt et feiltrinn.
Larry. Ta tak ankelen min. Du må rette ut beinet mitt.
Beina må på linje. Gjør de ikke det, må du bruke hendene.
Kom igjen, du klarer det. Ok?
Vent. Jeg teller til tre.
Én, to, tre.
Så knytter du det bare sammen.
Det blir bra. Sånn ja.
Vi slår vel leir her. Jeg prøver å finne en båre og forsyninger.
- Jeg blir med. - Nei.
Hør her. Hun sa at dette ville skje.
En av oss skulle falle. Det var meg.
- Hva snakker du om...? - Vi ble enige. Alle sammen.
Rundt Moder Abagails dødsleie, og vi skal holde det.
Vi forlater deg ikke.
Larry, hva skal dere gjøre? Slepe meg til Vegas?
Bære meg på ryggen? Glem det.
Jeg er redd han har rett, Larry.
Hele turen bygger på tanken at Moder Abagail visste hva hun snakket om.
- Har man sagt A... - Vi forlater deg ikke.
Vi visste hva vi meldte oss på.
Gikk du i kirken som barn?
Ja, hvordan det?
Husker du Salme 23?
"Om jeg skulle vandre i dødsskyggens dal."
"Frykter jeg ikke noe ondt."
Se deg rundt, Larry.
- Hva er dette? En dal? - Hva tror du at det er?
"Om jeg skulle vandre i dødsskyggens dal, frykter jeg ikke noe ondt."
Vi forlater deg ikke.
Jeg vil at du sier det med meg. "Jeg frykter ikke noe ondt."
- Si det. - "Jeg frykter ikke noe ondt."
Si det igjen.
"Jeg frykter ikke noe ondt."
Larry, se på meg.
Du må mene det.
"Jeg frykter ikke noe ondt."
- Du leder dem nå. - Hvorfor meg?
Du gir meg en god magefølelse.
Gå nå. Stikk herfra.
Mitákuye Oyás'iŋ. Vi er alle forbundet.
Ok. Hvordan går det med smerten?
Ganske bra etter at du ga meg pillene.
Her har du resten av boksen. Bare for deg.
Ta én hver tolvte time.
Når det gjelder smerte, vil man ha kontroll.
Stu, det er viktig å dosere rett.
Hvis du tar tre-fire på én gang, kan det være dødelig.
Forstår du, østlige Texas?
Ja, jeg forstår.
Det har vært en fornøyelse å bli kjent med deg.
Jeg ønsker at jeg kunne si det samme.
Jeg mente det ikke da jeg sa det.
Ikke få meg til å le.
Ha det, Glen.
Ha det.
Vi er snart hjemme, kjære.
Hva gjør du? Av gårde med deg.
Du vil gi Glen hjerteinfarkt. Gå nå!
Kojak!
- Kojak! - Skal vi stoppe snart?
Han jager nok en kanin. Han tar oss igjen.
Jeg vet ikke om han er bak eller foran.
Kojak er smart. Møter han noe større enn en kanin -
- løper han til oss. Tror du ikke det, Larry?
Ja, uten tvil.
Dumme hund. Jeg skulle aldri ha tatt av båndet.
Hallo, gutter... og jenter.
Vi har ventet dere.
Sjefen sa nøyaktig når dere skulle komme ut av den dalen.
Er ikke det sprøtt? Det er en sprø, jævla verden.
Vi har prøvd deres måte, og den fungerte ikke.
Vi tolererer ikke syting, venner.
"Gi keiseren det som tilhører keiseren."
Vi tolererer ikke syting, venner.
Vi kan ikke ha feiginger heller.
Vi har prøvd deres måte, og det fungerte ikke.
- Nå er det vår tur. - Det stemmer, skatt.
Gå ned og ta imot gjestene våre.
Ut med dere, drittsekker. Kom igjen.
Hei, venner.
Velkommen til New Vegas.
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com