Nick! Trebuie să vorbim.
Winston rămâne. Sfârșitul discuției.
Nu, omule.
Am primit invitația de Ziua Recunoștinței.
- Tu ai făcut asta? - Normal că nu.
Anunță Ziua Recunoștinței!
Cu mica lui trompetă, anunța ospățul!
E așa de amuzant...
Ar trebui să-l numim micuțul Roger.
Când testiculele îți cad,
formezi părțile femeii,
sau e un fel de nas Gonzo acolo jos?
E foarte interesant. Da.
Știi, chestia e că,
testiculele mele nu au văzut. Sigur.
... doar că-i dimineața.
Și testiculele mele fac o chestie unică
de a se strânge... când e frig afară.
Mă omori.
- Trebuie să fiu sincer cu tine. - Te rog.
Știu cum un tip poate să se,
piardă într-o relație.
Am fost acolo, amice. Te ghemuiești,
te ghemuiești, te ghemuiești,
și apoi, poc!
Următorul lucru pe care-l știi, e că porți
o fustă de blugi, un fel de sutien fără lenjerie pe tine,
pentru că voi ați spus că o să
vă îmbrăcați la fel pentru Halloween.
Dar ea nu se îmbracă ca tine.
Dar tu tot mergi la petrecere.
Îmi pare rău pentru tine,
dar asta nu-i povestea mea.
Ridică-te.
Să mă ridic? Da.
Bine.
Sunt alea pijamalele lui Jessica?
Sunt...
pantaloni de fotbalist pentru,
recunoașterea cancerului mamar.
Thanks to wilson0804. www.addic7ed.com
Îmi place felul cum stă pe picior.
Sezonul 3, Episodul 10 "Ziua Recunoștinței 3"
Traducerea și adaptarea Richard Nasta pentru www.fastsubtitles.ro
Să campăm de Ziua Recunoștinței?
E o idee nebunească Nick, dar îmi place.
Credeam că nu-ți place să campezi în natură.
Ai spus că îți este frică de o muscă că o să
zboare în capul tău și o să-ți știe toate gândurile.
Sunt un bărbat,
și bărbații aparțin sălbăticiei.
Chiar înseamnă mult pentru mine.
Singurul lucru de care-mi pasă
e să fim toți împreună.
Și apoi putem sta toți împreună
și să avem o cină împreună.
Sunt 100% de acord.
Cred că toată lumea o să adore această idee.
Și eu.
- Cu cortul? - Că animalele? - Ce naiba?
Haide. Ascultați-l.
Să recunoaștem.
Zilele Recunoștinței înăuntru
nu au fost așa minunate.
Curcan! Mort!
Cred că-mi place de maică-ta.
Așa că nu poate fi mai rău.
Mulțumesc, Jessica, mă descurc de aici.
Bun. Această Zi a Recunoștinței,
vreau să onorăm tradițiile strămoșilor noștri.
Puternicii Pelerini și Americanii Indigeni
care au venit împreună cu scopul de a supraviețui.
Sigur, da.
Primul capitol din mândră istorie a cooperării.
O să fie testul suprem al bărbăției
și aptitudinile noastre de supraviețuire.
- Da? - Cum sună
asta pentru un test de bărbăție? Stăm acasă,
bem bere, ne uităm la fotbal.
Bărbăție. Îmi place acea idee.
Winston, vorbesc despre bărbații adevărați.
Și eu. Bărbații care s-au regăsit.
Ești cel mai leneș om pe care-l știu.
Jess, fii sinceră cu mine.
A fost vreodată deasupra?
Bărbații adevărați sunt dedesubt.
Nu, nu sunt.
- Tu ești dedesubt... - Băieți, băieți.
E Ziua Recunoștinței.
Trebuie să fim împreună.
Cine se bagă?
Haideți, băieți!
- Bine, mă bag. - Ce?
- Da, Schmidt! - Da!
Părinții mei au divorțat
și nu m-au luat niciodată cu cortul,
dar tot timpul am crezut că o să fiu incredibil la asta.
Să ne pregătim.
Ce naiba
e pe capul tău, Schmidt?
E exact imitația pălăriei.
Viggo Mortensen a purtat-o în Hidalgo.
Știam că-ți va place.
Bună treabă, Miller!
Locul ăsta e superb.
Știu.
- Cece! - Cece e aici?
Nu știam că o să fie aici.
Sunt foarte bucuroasă că ai venit!
Suntem toți împreună!
- Sunt foarte emoționată. - Normal!
Adică, ce ar putea fi mai bun
decât mersul cu cortul în pădure cu fostul meu iubit
și cu prietenul lui cu care doar ce m-am combinat.
Cu cine te-ai combinat?
- Nu. - E foarte important.
Știi că urăsc asta.
- Nu. - Detaliile sunt importante.
Pe bune, nu.
Dacă devine ciudat, te salvez eu.
O Zi a Recunoștinței fericită!
Care-i treaba, fato?
Cece.
Niciodată nu...
am avut ocazia să te întreb.
Cum a mers...
Cum a mers întâlnirea voastră seara trecută?
- Cu Cece? - Da.
A fost...
mi-a plăcut.
Adică, a fost bine.
A fost în regulă.
Minunat.
Super.
- Foarte super. - Ne gândeam
- să montăm, să montăm un cort? - Mă gândeam chiar acolo.
- Acolo? - Da, sigur. Da.
- Acolo. - Am căutat pe internet
în ultimele 12 ore
tot ce se poate știi despre aceste păduri.
Acum eu... sunt cel mai bun campist.
Dacă vrei ceva ajutor cu orice,
doar vino și întreabă-mă, da?
Mersi, omule.
Habar nu am nimic despre aceste păduri.
Eu știu totul. Sunt pierdut.
Ce-i ăla, un copac?
Dacă acești copaci ar fi fost zgârie-nori,
- te-ai simții foarte confortabil. - Da.
Aș fi ca acasă. Din păcate,
- chiar sunt copaci. - Da.
Ești cel mai bun. Ador pălăria!
Scuze, ăla e un încărcător de telefon solar?
Da, nu pot sta două ore fără el.
Stai puțin. Și tu... și tu urăști să mergi cu cortul?
Îți bați joc de mine? Normal că urăsc asta.
Atunci de ce ești aici?
Pentru că nu am dreptul al vot. Niciodată nu am dreptul la vot.
De fiecare dată când vreai să fac ceva, nu le pasă de nimic.
Ghiciți cine a primit trecere liberă la seminarul de olărit.
- Nu cred. - Winston!
Puteam să fac
cele mai nebune căni.
- Nick? - Da.
E doar bere aici. Ar trebui să ne ajungă pentru primele ore,
- de fapt. - Unde-i mâncarea?
Unde sunt toate prăjiturile pe care le-am făcut?
Nu-ți face griji, Jess.
Pentru că mâncarea e... chiar aici.
Îmi pare rău. Nu înțeleg acest gest.
O să vânăm și o să căutăm mâncare pentru cina noastră,
cum au făcut Indienii și Pelerinii.
Dar ai adus bere.
Nu poți căuta bere. Și e o necesitate.
Asta e micul dejun al Zilei de Recunoștință?
96 de beri calde?
Putem face asta.
Băieți, ne-am înmuiat!
Cu antibioticele noastre și cremele noastre pentru sport.
Credeți că George Washington a avut o pisică de companie?
Da. Nu. Nu a avut.
Le-a vânat. Ce?
Și a făcut lapte și unt
din ele. E teribil.
Vrei să spui că George Washington și-a muls pisica?
Nimic nu sună corect acum. Chiar deloc.
Unde ai citit asta? Nu spun
că o să fie ușor.
O să fie greu.
Dar vom ieși
de aici prieteni mai buni
și un trib.
Eu mă bag.
Mergem pe modă veche.
Bărbat! Ucidere! Vânat! Bărbat!
Bărbat! Bărbat! Bărbat!
Pălăria mea de ciurdar...
pălăria de ciurdar, pălăria mea de ciurdar.
Băieți, uitați,
sunt la fel de bărbat ca toți cei de aici,
dar planul ăsta e de rahat.
Am nevoie de izmenele mele și de defilarea mea.
Știi, ceva? Și eu mă retrag.
Oameni buni. Uitați.
Suntem împreună.
Suntem o familie.
E Ziua Recunoștinței.
Și sunt sigură ca Nick are un plan. Așa-i?
- Da. Am un plan. - Super.
- Ai un plan? - Omul are un plan.
Acest ghid al sălbăticiei ne arată ce plante
putem să mâncăm și ce capcane putem construi.
Din păcate, am rămas fără bani,
așa că nu am putut printa capitolele
despre înjunghiere și jupuire, dar...
o să ne facem griji când o să ajungem acolo.
Pelerinii la putere.
Bărbații, vânători!
Femeile, caută.
Eu nu vânez. Singura Vânătoare pe care o vreau
e Bonnie sau Helen.
Dacă știi despre ce vorbesc, Coach.
Ce?
Nick.
Perfect. Omul primitiv în natură.
Urmărind prada. Cine-i de fapt domnișoara acum, Coach?
Am văzut acest copac de șase ori în ultimele 20 de minute.
Sunt sigur că ne învârtim într-un cerc.
Uite ce am să fac. O să fac o cărare.
O să călătorim spre nord, cred.
Ăla nu e nordul, ăla e sudul.
Asta e sudul? Atunci să mergem spre sud.
O să fac o cărare. Dacă ceva e aici
și o să fii rănit, promit că o să te omor rapid.
Rahat! Rahat.
Sunt animale prin jur. Schmidt, aia e stafida, omule.
Nu e stafidă. E rahat.
Bine.
Ăla e rahat cu siguranță.
Am avut dreptate. În fața ta, Nick.
- În fața ta, Nick. - Cum așa?
Nu știu, a pus un... rahat în gura lui.
- Și e în fața mea? - Da.
Nu cred că ar trebui să începem să mâncăm
rahat, Schmidt. Să așteptăm să vedem.
Vrei să mesteci aia cu ceva pământ?
Are cineva gumă?
Nu.
Nu că aș avea nevoie în primul rând.
Aia e gaura mare acolo, Nick.
Încerci să prinzi un frigider?
E o gaură pentru urs.
Ursul cade, celelalte chestii cad.
Noi luăm ceea ce nu vrea ursul.
Înțeleg. Echipa de om/urs.
Sunt din Chicago. Asta e ceea ce pot face.
Da, urșilor le place să împartă.
Ce plănuiești să faci cu
ursul când va cădea în acea gaură?
Omule, dau ce-i mai bun din mine.
Nu avem mâncare.
Lasă-mă să-ți explic ceva, Nick.
Când construiești o capcană,
trebuie s-o faci după prada ta.
Nu știu, dacă încerc
să prind, să zicem o veveriță,
trebuie să gândesc că o veveriță.
Lasă-mă să-ți demonstrez cu această capcană construită.
Cum intri în mintea unei veverițe?
Sunt o veveriță... da?
Faci asta foarte bine. Fii atent.
Sunt ceva alune acolo.
Uită-te la aceste alune mici.
Cred că nu vrei să faci asta.
Dacă aveam nevoie de sfatul tău cum să-mi conduc ora de tors,
te-aș întreba, dar asta e teritoriul meu.
- Scapula mea! - Omule, ești bine?
Ia-o de pe mine!
Ia-o!
Ridică-te. Continuă să respiri, omule.
Nu intenționez să râd,
dar ești bine? O să-ți fac un bandaj.
O să-mi faci ce? Nu știi cum să faci asta. Un bandaj.
- Normal că știu. - Ce... ?
- Ce faci? - Am fost în trupele speciale.
Despre ce vorbești, ai fost în trupele speciale?
- Uite. - De fapt e foarte bine.
Îmi pare rău, amice.
Ai vrut să fii cel mai bun la mersul cu cortul.
Erai foarte emoționat despre pălăria ta.
Nu voiam să-ți stau în cale.
Plus toată chestia cu Cece și totul.
Despre ce vorbești?
O să mă lași să fiu cel mai bun la așa ceva.
Eu sunt cel mai bun! Da.
Cred că asta-i cicoare.
Spune că-i poți mânca rădăcinile.
Sau e iasomie.
Care te omoare.
Ce credeți?
- Sunt sigur că-i în regulă. - Doar mănânc-o.
Zmeură!
Trei...!
Sunt multe mure aici.
E un magazin de țară nu departe de aici.
Trei stele și jumătate. Recenzia spune,
"e funcțional și prăfuit."
Sună bine pentru mine.
E foarte amuzant. Cine vrea să mă ajute?
Planul e
oficial, cel mai prost.
Suntem înfometați.
Recunoaște, nici tu nu vrei să faci asta.
Ascultați. Doar lucruri care se
găsesc în pădure, da?
Uită-te la acel pește.
E perfect.
Ce? Am să-l iau.
Mi-e așa foame. Acum vom mânca, băieți.
Omule, ăla pare mort.
Băieți, încetați să fiți atât de negativiști.
Plutind pe-o dungă înseamnă că-i mort.
Nu aș intra în apă, omule.
O să iei răceală la păsărică.
Unde-mi sunt testiculele acum, Coach?
Când o să prindă mica creatură, am să-ți arăt cum
să iei solzii de pe el.
Doare?
Da, doare!
Un bolovan a căzut peste...
E pentru că te-am sicâit
cu această invitație?
Da, așa e! Fără regrete!
Haide, Nick.
Da! Renunță.
Cred că aveți dreptate! Probabil e mort!
De fapt, a fost mort!
Miroase proaspăt...
destul!
Haide, Winston, ce?
Ți-ai făcut unghiile? Fă mărul să pară murdar!
Pune cava pământ pe el, pune ceva pământ pe el.
Doamne, mi-e așa foame!
Uite ce au adus bărbații.
Planul a funcționat.
Arată ca un luptător.
Chiar a fost, ceva de genul.
Doamne!
Adică, păi...
Ca un bufet suedez. V-ați descurcat de minune.
- Da, așa e. - Da.
De unde ați luat nucile?
- Dintr-o tufă. - Da.
Dar sfeclă?
- Tot dintr-o tufă. - În regulă.
Da.
Avocado?
- Tot dintr-o tufă. - Bun.
Uită-te la noi. Trăind în sălbăticie,
hrănindu-ne singur.
Avem peste și fructe,
și asta probabil o să fie
cel mai delicios măr
pe care l-am mâncat în viața mea.
"Produs al Oregonului"?
Am fost în Oregon?
- Ce? - Ce?
De aia avem crampă... Da... Acest loc...
Haideți, credeți că noi trei chiar suntem așa de tăntălăi?
Nu suntem. Am cam știut încă de la început.
Adică, nu avea cum.
Doar ați mers la magazin și ați luat astea?
Așa cred.
Cred cu siguranță că au cumpărat totul de la magazin.
Singurul lucru pe care l-am vrut e că toți să stăm jos împreună
și să luăm cina, și nu poți face asta fără cină.
Avem cina.
Acel pește arată că mâncarea unui hipopotam.
Haide, omule.
Hai să stăm jos
și să mâncăm niște migdale delicioase.
- Și să ne bucurăm împreună. - Da.
Și să avem o Zi a Recunoștinței împreună.
- Haide Nick, să mâncăm. - Haide omule, să mâncăm.
Mă simt cum s-au simțit ei la prima Zi a Recunoștinței.
Trădați.
Ce?
O Zi a Recunoștinței fericită.
- Haide, Nick, haide! - Nu fă asta.
Ca să știți și voi, prima Zi a Recunoștinței a fost una bună.
Haide, Nick!
Aceste avocado au fost scumpe!
Uite-așa.
Miroase foarte bine.
Abia aștept să fie gata.
O să fiu așa de plin.
A căzut ochiul.
Așa știi că-i bun.
Trebuie să cadă amândoi când e gata, cred.
Acum că totul e pe față,
cred că putem vedea cine-i adevăratul maestru.
Răspunsul sunt eu. Primul care aprinde focul câștiga.
S-o facem.
Fii atent.
Așa faci o flacără.
Începi cu două pietre. Le lovești.
Creezi o frecare.
- Am terminat. - Ce?
Am terminat. De abia e
o flacără, care iese.
Doamne Isuse! Ce ești tu? Un vrăjitor?
La naiba!
Omule din munte.
Vrei să vii să mănânci niște legume murdare cu noi?
Trebuia să știu că acele sfecle nu sunt din natură.
Nimic mov nu crește în natură.
Uite, noi nu am izbutit, da?
Tu ai izbutit!
Uite, ai prins un pește!
E foarte impresionant.
Cum ai făcut-o?
Cu mâinile goale.
- Nu se poate! Ești foarte puternic. - Da.
Da, a fost.. s-a luptat...
Ce faci?
Nu fac nimic. Cred doar că-i uimitor.
Te-ai gândit la noi.
- Tu ești bărbatul. - Nu mă trata de sus, Jess.
Nu fac asta. De când am început să ne întâlnim, Jess,
am făcut o grămadă de lucruri de fete,
și mi-au plăcut unele și de tine, dar...
toleranța mea cu alcoolul,
a scăzut foarte mult.
Am băut trei beri, și am devenit,
puțin amețit și obosit.
Și nu am mai vrut-o pe a patra.
Noapte trecută, am avut un vis
cum că mângâiam un cal.
Încep să cred că mă pierd puțin.
Doar...
lasă-mă să mănânc acest pește dezgustător și...
- Nu, Nick, Nick. - Da, doar lasă-mă să fiu aici.
Asta e cel mai minunat pește pe care l-am văzut.
Nu-l atinge... Eu nu l-aș atinge. Este! Este.
Jess, nu... Nu-l lua în mână...
Doamne...
Aruncă-l afară.
Parfumat.
Pot simții... Chiar pot simții gustul lacului.
Aruncă-l afară. Simt de parcă sunt acolo
în lac cu peștele.
Osos.
O să doară când va merge pe gât în jos.
Dar îmi place.
Doare așa de bine! Doare așa de bine!
Jess, acel pește a fost mort când l-am prins.
A fost o șoseta lângă el.
Am să vin cu tine. Nu.
Jess, lasă-mă să vin cu tine.
Ce faci? E ceva chiar acolo.
Am să mă uit la el. Jess...
Văd niște chestii interesante.
Sunt plecată de la birou până vineri.
Pentru asistență imediată,
te rog sun-o pe Deb la A.C. Slater.
Voi vedeți unde s-a dus?
- Nu. - Nu. Jess?
- Jess? - Jess?
Jess!
- Jess? - Jess?
Jess?
Jess!
Vreau să văd mai multe tipuri de covoare
înainte să mă decid.
Jess!
Jess?
Jess! Jess, unde ești?
Jess! Jessica!
Doamne, e doar vina mea.
Și știi ceva, Coach?
Chiar mi-a plăcut invitația.
Eu am făcut-o. Și mi-a plăcut de micuț cu trompetă lui.
am crezut că-i drăguț.
- A fost drăguț ca un nasture! - Ce?
Atât de multe...
Uitați. Acolo e!
Sunt câini care au bani
dar nici măcar nu au bănci.
- Jess, suntem aici! - Jess!
Stai, stai, stai.
Am mai văzut acel copac înainte. Jess, oprește-te!
Capcană pentru urs!
- Nu! - Vin!
Jess!
Cu capul înainte? De ce?
Fiu de...
Doamne, Jess, îmi pare foarte rău.
Am fost un idiot.
Planul de Ziua Recunoștinței a fost foarte stupid.
Nu trebuia să mănânci acel pește. Îmi pare rău.
Nu-i lăsa să plătească factura, da?
Îmi aduci mie cecul.
Fără argumente, omule de pe lună.
Doamne!
E cineva rănit?
Suntem bine. Poate că mi-am rupt câteva coaste,
și Jess delirează.
Cred că ea crede că-i un iepure.
Oameni buni, o să ne gândim la ceva, da?
Doar adu-ne o frânghie sau un băț sau ceva.
Bine omule, ceva idei? Ce crezi că...?
Știi ceva, Coach? Nu-mi fă pe plac.
- Ce? - Știi ce să faci.
Uite, recunosc. Ești mai bun la așa ceva decât mine.
Ești mai bun în viață decât mine.
Ești mai bun pentru a te vedea cu Cece decât mine.
V-am văzut noaptea trecută
inhalând aerul unul altuia în fața apartamentului.
Schmidt, asta a fost tot ce-am făcut. Asta a fost tot.
I-am zis să urce sus, și a spus nu, da?
Și acum nu-mi răspunde la niciun mesaj.
M-a ignorat toată excursia asta.
Eu îi spun, "Bună." Ea îmi spune, "Mda."
Eu sunt cam, "Ce"?
De ce zâmbești, omule? Nu zâmbesc.
Sunt aici eliberându-mi sufletul în fața ta,
și tu îmi zâmbești dracului în față. Da.
Asta e fata mea pe care o fac când ascult.
Toți dinții îi expui când asculți? Nu.
Zâmbești chiar acum. M-am deschis în fața ta.
Mă enervezi. Nu mai zâmbi. Nu zâmbesc.
Am să te distrug. Ești nebun, omule.
Ești nebun. Opriți-vă, ascultați-mă.
O să rezolvăm asta chiar acum.
Bun, pantalonii jos.
Nu sunt un cercetaș,
dar știu cum să fac o frânghie din pantaloni.
- Frânghie din pantaloni. - Ești genială.
Știu. Bine. Tu o să-ți dai jos pantalonii?
Da, chiar după ce-mi dau jos sutienul ca să ancorăm frânghia de copac.
- Chiar o să se întâmple asta? - Doar dă-i jos.
Uită-te la izmenele lui Winston.
Are pisici pe ea.
Nu sunt pisici.
Nu pot să cred că sunt aici de bună voie.
Atât de stupid. Dă-i jos.
Acum.
Uite aici, apucați-vă de frânghie.
Du-te tu prima, Jess.
O să fiu exact în spatele tău.
- Ding, dong, ding, dong! - Ce faci?
Ce zici de asta? Treci în spatele meu, și mergem amândoi.
În spatele tău.
Poți s-o faci!
Ține lanterna asta, amico.
Apucă-te.
- Haide, Nick! Haide. - Așa!
Doamne, o să te scot de aici.
Folosește-ți picioarele, Nick.
Haide, Nick!
Haide.
- Winston, îți urăsc picioarele. - Haide.
Aproape ai ajuns.
- Să mergem. - Imediat,
imediat.
Încă puțin...
Grăsan nenorocit.
Da.
Ești bine, Jess, ești bine?
Da!
- Da. - Da.
Mersi că m-ai salvat, omule din munte.
Am niște vești bune de la doctor:
nu ai rabie.
Ai giardia
și ceva, numit boala Legionară.
Sunt fericit că au putut să-ți salveze piciorul.
Ce?
Nu, nimic.
Nu contează.
Îmi pare rău pentru toată chestia asta.
Nu, e în regulă.
A fost foarte stupidă.
Nu am fost eu însumi.
Tu ești bărbatul pe care-l vreau.
Tot ce ai vrut e că toată lumea
să fie împreună de Ziua Recunoștinței, Jess.
La anul.
Cipsuri. Cipsuri?
Poate un acord.
Ascultă, Coach, în spiritul Zilei de Recunoștință,
am crezut că poate ți-aș putea da
niște sfaturi despre... despre Cece.
Cât de disperat mă crezi?
Cred că poate ești foarte disperat.
Sunt foarte disperat, adică,
nu-mi da nimic.
I-am spus că arată drăguț, și ea a zis mersi.
Ce fel de joc al minții e asta?
Coach, lucrurile tot timpul au fost simple pentru tine.
Cece nu o să fie unul din acele lucruri.
Odată am petrecut ore
într-o mașină cu geamul puțin deschis pentru aer.
Ea a mers într-un club
și ea m-a cam lăsat acolo.
Pentru ce zâmbești?
M-am gândit cum să salvăm Ziua Recunoștinței.
- Am un plan. - Destul cu planurile.
- Ești nasol la planuri! - Nu mai încă un plan de-al lui Nick Miller.
Te iubesc, omule, dar ești teribil la planuri.
E încă 11:48, așa că o Zi a Recunoștinței fericită.
Ce?
Am adus niște nuci braziliene, niște brânză, și.
Cipsuri.
Mulțumesc.
Am parada pe telefon.
Da.
Am făcut niște decorațiuni.
Cred că asta e un sandviș de curcan,
dar nu sunt sigur,
și știu că toată chestia nu e...
perfectă.
Băieți, începeți fără mine
pentru că e posibil să nu pot mânca câteva săptămâni.
Ai vomitat foarte mult.
A fost înspăimântător... foarte.
De fapt flămânzesc. Să mâncăm. Da, să mâncăm.
Nick le-a găsit pe astea în pădure.
Pot să am berea de ghimbir?
Da, Nick a găsit-o. E deja deschisă.
Traducerea și adaptarea Richard Nasta pentru www.fastsubtitles.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro