Tränaren sa att han skulle hinna i tid.
Det blir trevligt att träffa honom i alla fall.
-Mår du bra? -Ja.
Det här blir tufft.
Jag vet inte vad jag skulle göra utan dig.
TILL MINNE AV FURGUSON
Helt galet.
Hela den här grejen.
Ledsen för förseningen.
Ända sen tredje trimestern har jag haft stora problem med gas i magen.
Tack för att du kom.
Det är svårt att förstå att Furguson dog för ett år sen.
Som ni förstår på mina mejl och tweets såg jag Furguson som judisk.
Så i enlighet med judisk tradition
avtäcker vi hans grav på årsdagen av hans död.
NU ÄR HANS TID SLUT
Furgie hann åstadkomma mycket under sin tid på jorden.
Äta, sova och det där han gjorde med tassen.
Han slickade mycket på den.
Han levde livet fullt ut.
Schmidt, påbörjar du minnesstunden?
-Amen. -Amen.
Tack. Trevligt att se dig.
Jag beklagar sorgen. Jag har lagat en gratäng.
-Får jag den? -Ja, det är därför jag tog med den..
Gillar du min skjorta?
-Det är katter på. -Ja.
-Många katter. -Du gillar ju skjortor med fåglar.
-Den här är det katter på. -Jag har faktiskt skjortor med fiskar.
Jag försöker verkligen.
Helt otroligt att det har gått ett år.
Winston hanterar det här riktigt bra.
För bra. Han har inte gråtit än.
-Har han inte gråtit än? -Om han inte gråter i dag
är jag orolig att han kommer få ett nervöst sammanbrott.
-Hej, trevligt att se dig. -Detsamma.
Du får lov att byta om, jag var väldigt tydlig med klädkoden i inbjudan.
-Får jag hälsa på alla först? -Jag gillar det inte, men okej.
-Hej, hörni. -Spelarn.
-Hej! -Spelartjejen.
-Spelarn. -Hej.
Trevligt att se dig.
Vilken sorts man skulle inte stötta sin vän
-ett år efter att katten dog? -Det kändes viktigt med en minnesstund.
Tacka Jess för att allt blev så fantastiskt.
Hon fixade mina idéer.
Han var en fin katt. Han hade gjort detsamma för mig.
När vi är klara här kanske vi kan titta på en katt som kan ersätta...
Vad hette han?
Katten hette Furguson, din skitstövel.
-Det där var under din värdighet. -Förlåt. Det där skulle han inte höra.
Hur som helst var Furguson den enda katten för mig.
Jag skulle hellre adoptera ett barn från Peru än ta en ny katt.
Man kan göra både och.
-Barn behöver mat. -Varför utesluta en ny katt?
Furguson kommer inte alltid att vara oersättlig.
Det har ju redan gått ett år.
Ett år? Är det lång tid för er?
Hur länge skulle du vänta med att ersätta mig om jag dog?
Det låter som typen av samtal man har i bilen på väg hem.
-Jag lägger mig inte i det här. -Ursäkta, men det gör jag.
Winston och Ally, kan ni dela ut schemat för hyllningen till Furguson?
-Jag vill helst bara sitta. -Bra, då kör vi.
Det står 15.20-15.40.
-Ska jag prata om en katt i 20 minuter? -Ja, såg du inte mejlet?
Vi har 20 minuter att prata om en katt.
Vilken dålig vän du är. Verkligen.
-Fortsätt bara, skinkvad. -Kallar du mig "skinkvad"?
Vad är det med er två?
-Inget! -Inget!
Vad står det tydligt i programmet? Inget tjafs och gnäll.
-Tack. -Jag måste fråga en sak.
Det är min begravning. Kistan sänks ner. Man skyfflar jord över.
Du torkar av jorden från din klänning. Stoppuret tickar.
-När gifter du om dig? -Jag vet inte, tre år.
Tre år? Tre år-- Inte ens en hel mandat...
Din nya man skulle hitta mina hårnålar i soffkuddarna.
Hej. Hej, allihop.
Jag heter Dunston. Jag jobbar med Winston.
Jag har blivit ombedd att övervaka minnesstunden.
Förlåt. Ibland blir mina händer väldigt svaga.
Jag tar medicin, men jag blir torr i munnen.
Och jag ville kunna prata på dagens event.
Jag har inte tagit medicin på veckor. Den tog slut också.
Då sätter jag väl igång.
Hämta medicin... Det är fel papper.
-Säg nåt om katten. -Katten, just det.
Kolla här. "Furgusson" med två "s".
Fåntratten i bageriet har klantat sig igen.
Jag vet inte vad det är med alla i dag.
Schmidt frågar hela tiden vad jag ska göra när han dör.
Dr Sam har en fånig skjorta och utomhus-Dave är inomhus.
Himlen är så nära och den är gjord av trä.
Vet du vad det riktiga problemet är?
Nick och tränaren bråkar med varandra om nån dum sak.
Tränaren sa säkert nåt nedlåtande om Bears från Chicago...
-Jaså? Det kan du ju tro. -Skämtar du?!
Nu räcker det! Hallå!
Jess, Jess, Jess. Det här gör ont på riktigt.
-Jag gjorde inte ens nåt. -Akta!! Min arm är "svulstig".
-Det betyder bara "stor". -Nej, det brukade betyda "öm".
"Svulstig" låter som att det borde handla om smärta.
-Det är onomatopoetiskt. -Onomatopoetiskt.
-Så sa jag inte. -Håll klaffen.
Håll tyst. Du ser bättre ut som rund.
Oavsett vad får det vara nog nu så vi kan fortsätta hylla katten.
Förresten älskade han er båda som sina egna söner.
Vad pågår?
Nick, är du arg för att tränaren sa nåt om vargar?
Är du sur för att han fortfarande tycker
att filmen borde heta "Paul Blop: Mall Cop"?
Den borde heta så. Det rimmar perfekt.
-De gav upp. -"Blart" är ett efternamn.
"Blop" är en ljudeffekt.
Jag måste bort härifrån innan jag blir riktigt arg.
Vad är det?
Jag är skyldig honom pengar.
Herregud, jag visste att det var nåt sånt.
Tränaren, betala Nick. Nick, förlåt tränaren.
Eller vet ni vad? Jag kan betala tillbaka. Hur mycket är det?
71 000 dollar.
Va?
Och även om Furguson hade korta ben
så förde han sig stoltare än nån man jag har träffat.
Händerna. Förlåt.
Hälsa LAPD:s acapellagrupp So La Te Doe välkommen.
Överallt runtomkring mig finns kattansikten
Varma ställen för en katt
Ansikten med morrhår
Inget? Nej?
Minns du de här?
Furgusons bebiständer.
Jag minns när han tappade dem. Allihop på samma dag.
Ja, han tog sig in till mina godsaker.
Du, russin med vi choklad.
-Det är kattänder. -Kattänder.
Kattänder.
-Känner du det på smaken? -Ja.
-Mjau, mjau, mjau, mjau -Kattvärlden
71 000?
Det hände när jag fick min första Pepperwood-check.
Tränaren ville öppna ett gym och jag ville hjälpa till.
-Okej, det kommer att-- -Men det var inget gym.
Det var en restaurang: "Coach's Jim."
J-I-M.
Det var samma läge som med Ruth och Chris.
De gick i konkurs innan de ens öppnat.
-Mina pengar var borta. -Va?
"Coach's Jim"? Vilken typ av mat serverade de?
Och vem är Jim? Och varför ägde tränaren honom?
Hur som helst behöver jag inte veta det här.
Vi kan väl bara gå tillbaka till Furguson, okej?
Jag kan inte, det känns så bra att ha fått berätta.
-Jag måste få berätta allt. -Nej, jag behöver inte veta.
Jag vet, men jag vill. Så här är det.
Det här är nåt som har stört mig väldigt länge.
Ibland har jag kalsongerna bak och fram för att jag gillar att de är mjuka fram.
Men jag gillar också ventilationen bak.
Och det stämmer, jag är helt ihoptryckt precis som en unge
mot glasrutan i en godisbutik. Det kändes väldigt bra att berätta.
Vad mer?
Det här scenariot då?
Om jag kastade mig framför en kula med Ruths namn på?
Jag vet, helt otänkbart.
Men tänk om? Och tänk om hon är president?
Då har jag räddat både presidenten och vår dotter.
-Dubbelt hjältedåd. -Okej, vet du vad?
Välj bara en siffra som du känner dig bekväm med.
100 år. Jag väntar i 100 år, okej?
Inte okej. Det är inte tillräckligt länge.
Skojar du? Då är vi båda redan döda.
Rätt svar kanske är för alltid.
För alltid.
Jag behöver inte veta det här. Nu går vi tillbaka till Furguson.
-Till minnesstunden. -Nej, Jess.
Du har inga hemlighet, det vill jag inte heller ha.
Jess, du är alltid 100 % ärlig. Det är viktigt att jag också är det.
-Jag menar-- -Nej, jag vill berätta allt.
Jag vill inte ha några skelett på axlarna.
Jag har... Ett skelett.
-Har du en hemlighet? -Ja.
-Har Jessica Day en hemlighet? -Driv inte med mig.
Åt du majskolvar utan de små hållarna?
-Det här är väldigt känsligt. -Jaså?
Vad har du ljugit om? Ut med det.
Jag dödade Furguson.
Det är därför jag har lagt så mycket tid på minnesstunden.
För ett år sen dödade jag Winstons katt.
Nu ska Nicolaus Miller och Jessica Day läsa en dikt för Furguson.
Nick och jag ska läsa upp verser som rimmar om Furguson.
Furguson var en bra katt, absolut.
Många kattlektioner från hans liv bör skiljas ut.
Med sin stora lejonman och fluffiga svans...
Man tror att man känner nån.
Han åt upp sin mat även om den var unken.
Han struttade omrking med sin lilla nos.
Han älskade att leka och gillade gos.
-Jag har tänder i mina tänder. -Han gömde sig i påsen med burgare.
Jag fattar inte att min flickvän dödade Furguson.
-Nick... -Sa jag det rakt ut?
Sa jag den dåliga saken? Förlåt, det bara kom.
Det han säger är sant.
För ett år sen dödade jag den komplicerade och vackra Furguson.
Jag är ledsen, Winston. Jag visste inte vad jag skulle säga.
Hon är inte en dålig person. Hon gjorde bara nåt dåligt.
Försök inte rädda mig, Nick.
Jag var kattvakt på loftet, pysslade och använde glitter.
Det var rea på glitter på Craft Work.
Alltså butiken, inte det tyska bandet från 80-talet.
Jag spillde ut lila glitter och Furguson smakade.
En timme senare hämtade Winston honom.
Nästa dag dog han.
Inget av det här rimmar.
Jag mördade en katt! Jag är så ledsen.
Jess, kom igen.
Vi fortsätter.
Nu är det Robbies tur.
Jag tänkte utföra en dans
som den röda laserpricken som Furguson älskade så.
Men det känns lite opassande i rådande klimat.
-Jag är så ledsen, Winston. -Jess, lugna dig.
Jag pratade med ett kattmedium. Hon sa att han har det bra.
Sen sa hon att han är med katten från Sabrina, tonårshäxan.
Jag vet att han är en docka, så hon är nog inte pålitlig.
Jag är så ledsen, kan du någonsin förlåta mig?
Jess, Furguson dog av en hjärtinfarkt.
-Va? -Ja.
Rättsläkaren sa inget om glitter.
-Sa du "rättsläkare"? -Ja, en rättsläkare fick titta på honom.
Det var nog det mest bisarra exemplet på polismakt som jag har utnyttjat.
Låt det vara sant.
Min mage har varit orolig i ett år nu.
-Jag har fått äta probiotika. -Jess, det är sant.
Jag var med Furguson när han dog. Vi var i köket.
Berätta, ut med det.
Jag stod i köket och rostade en bagel.
Furguson satt på bänken och tittade.
Tänk hur en person som rostar en bagel framstår för en katt.
-Ganska galen. -Väldigt galen.
Ja, så där satt han och tittade.
Och... Sen fick han ett visst uttryck i ansiktet.
Sen backade han ett steg.
I det ögonblicket visste jag att nåt var fel.
Sen tittade han bort, och... Det var slut.
Han var borta.
Det känns som att jag återupplever ögonblicket.
Och bageln blev bränd, så jag fick kasta den.
Han reagerar ju inte alls? Vad är detta?
-Hör ni? -Hör vad?
-Jag hör ett mjau. -Hör du ett mjau?
Han kommer inte gråta. Han kommer att bli galen.
-Mjau? -Vänta, vänta..
Jag hör nåt. Jag hör en katt som är i knipa.
Det är en katt i byggnaden och den behöver mig.
Tack. Titta inte ditåt.
Ni behöver inte se en vuxen man bli galen.
-Tack. -Tack för att jag fick komma.
Du bor väldigt fint.
Hej, lilla katten. Du är en bebis täckt i hår.
Jag använde den här rösten för att få Furguson att komma.
Älskling, är du säker på att du hör en katt? Det kanske är så...
Älskling, det är en katt. Jag känner igen ett mjau när jag hör det.
Kan ni hjälpa till "att leta efter katten" så jag får prata med Winston?
Bra initiativ. Jess och jag kollar på kontoret.
Var är du. Lilla katten?
Titta, kattbajs. Det är fortfarande varmt.
Vill du ta en paus från att leta efter fejkkatten?
-Ja. -Jag gömde en sak här
när jag ägde stället. Kolla.
Det finns kvar.
Jag är ledsen att jag ljög om Furguson.
Jag ville inte att du skulle se annorlunda på mig.
Får jag vara ärlig? Det är sexigt att du höll det hemligt.
-Jaså? -Ja, Jessica Day är en mördare.
Du höll mordet hemligt. Dras jag till mördare?
Det visade sig att jag inte dödade honom...
Men om det var sant så hade jag hjälpt dig att begrava honom.
-Det vet du väl? -Ja, hur märkligt det än låter.
-Jag vet. -Den skulle kunna vakna.
Vaknade den skulle jag slå till den med spaden.
Sen skulle jag gräva ner den i den varma ökensanden.
Vänta, varför ge sig ut i öknen? Räcker det inte med skogen?
Bara psykopater begraver saker i skogen, Jess.
Jag berättade inte att jag lånade ut pengar till tränaren
för att ett av skälen till att vi har gjort slut tidigare
var att jag inte kunde hantera pengar. Och jag ville inte skrämma bort dig.
Nick, inget du gör kan skrämma mig.
Vi gör det här tillsammans. Till och med begår kattmord.
Inget du gör kan få mig att älska dig mindre.
Du måste lösa det här med tränaren.
Ja.
Var är du, katten?
Okej, här är mitt nya scenario.
-Jag var i Merchant Marines-- -Lägg av.
"Tre år" var bara nåt jag sa.
Jag vill inte ens tänka på att du kan försvinna.
Jag vet inte vad jag skulle göra utan dig.
Jag skulle släpa en trädgårdsstol till din grav den 4 juli
och tända ett tomtebloss. Ruth skulle inte vilja följa med.
Hon skulle säga: "Kevin har fest och jag vill inte gå till graven igen."
Okej? Så jag sitter ensam i en stol och saknar dig.
Jag vill inte att du sitter ensam vid min grav. Det låter hemskt.
Jag vill att du är vid graven med din nya man.
Jag vill att du hittar nån som tar hand om dig.
Som älskar dig lila mycket som jag gör.
Jag vill bara ha dig.
Det är för sent för det. Jag är död.
-Nej-- -det är slöseri med tid.
Jag kan lika gärna ligga på havets botten.
-Sluta. -Du måste gå vidare.
-Hej, Dunston. -Hej.
Du, kan du komma hit-- Du var jättebra i kväll.
-Tack. -Du gjorde ett väldigt bra jobb.
-Även om förhållandena var svåra. -Tack så mycket.
Så om jag dör vill jag att du tar hand om min fru.
-Super. -Det går fint. Tack.
-Okej. -Okej.
Ska jag delta eller bara se på? Vad exakt gör vi här?
-Vem vill börja? -Jag är inte ens arg över pengarna.
Jag är bara arg för att vi aldrig pratar längre.
Vad pratar du om?
Jag ringde och frågade dig om elefanter egentligen bara är grisar.
Du svarade nej. Och det var jag lugn med.
Ja, det var en härlig konversation. Som hände för tre år sen.
Vi har inte pratat sen dess.
Ärligt talat skulle jag betala 70 000 för att få tillbaka min vän.
Nu närmar det sig. Gå i mål nu.
Jag slutade ringa dig för att jag skämdes.
Skämdes du inför mig?
Du har sett mig snubbla efter en dusch och bränna snoppen på en handduk.
Typiskt dig, Nick.
-Det brände verkligen. -Den var helt sårig.
-Ja, det såg hemskt ut. -Ja, verkligen.
-Den såg ut som en grillad räka. -En grillad jumboräka.
Jag ska betala tillbaka allt. Oavsett hur lång tid det tar.
Jag lovar det. Och som bevis...
Jag tog med 5 000 som en första avbetalning.
Tog du med kontanter?
Varför är alla så nonchalanta med stora rummor pengar?
Du tappade typ 600.
Jag hör dig, katten. Oroa dig inte. Jag ska rädda dig.
Winston. Winston, sluta!
Älskling. Sätt dig ner.
Winston, älskling. Jag älskar dig, men du hör katten jama i ditt huvud.
Okej? Det är för att du inte har sörjt Furguson än.
Och eftersom du inte har sörjt så har du blivit lite "ding-dong".
Du vet...
Det har gjort dig långsam och korkad och du är inte så.
Det är dags att släppa ut allt.
Nu, Winston. Du behöver inte vara stark för min skull.
Så fort du blev snorig.
Min katt, min katt, min katt.
Jag insåg det inte först.
När jag förstod vad som hänt så var du redan gravid och jag ville...
Jag ville vara familjens klippa.
En sak är jag säker på, älskling. Att jag är familjens klippa.
Ja, men om du är en klippa, vad är då jag?
Du är en vacker blomma som växer på klippan.
-Jag gillar blommor. -Det vet jag att du gör.
-Ja. -Kompis.
-Hej, kompis. -Hej, kompis.
Jag gillar när ni kallar mig "kompis". Det är så fint.
Ni kan också sluta leta efter katten.
Jag vill inte chocka er, men katten finns inte på riktigt.
Va? Finns inte katten på riktigt?
Det är...
Allt är så typiskt för Shyamalan.
Jag har bara hållit saker inom mig för länge.
Jag tror inte mina öron när jag säger det, men jag hör en katt.
Kom igen.
Nej, jag menar allvar. Lyssna.
Det där förväntade jag mig inte.
Det kommer från soffan.
Herregud, han är rädd.
-Var inte rädd. -Han älskar dig.
Jag finns här, okej?
Älskling, han är inte märkt. Då är han en herrelös katt.
-Kan vi... -Okej, ja.
Men bara om du matar honom med flaska som i djurprogrammen.
Jag gillar det. Det är supergulligt.
Ni har hittat min katt.
-Va? -Oj, det är bartenderns barkatt.
Ursäkta, men katten är upptagen.
-Ge mig min katt. -Vänta.
Vad säger du om vi erbjuder 5 000 kontant för katten?
Ja, absolut. Det blir jättebra.
5 000.
Jag är bara nyfiken: Vilken är den lägsta summan du hade tagit?
Jag vet inte. 50 dollar kanske.
-50 dollar? -Ja.
-Det är mycket mindre än 5 000. -O, ja.
-Varsågod -Jag tror jag döper honom till...
NAFTA.
-Jag gillar det inte. -Han heter faktiskt Mitzy.
NAFTA!
Översättning: Susanna Lidblom