Till min Chris.
Är det ens möjligt att uttrycka hur mycket du betyder för mig?
Jag minns när jag började bli kär i dig som om det vore i natt.
När jag låg naken intill dig i den där lilla lägenheten...
...insåg jag plötsligt att jag var del i något mycket större.
Precis som våra föräldrar, och deras föräldrar.
Innan dess trodde jag att jag visste allt.
Men så plötsligt blev jag träffad av ett starkt ljus och vaknade.
Det var du.
Jag fattar inte att det är 50 år sedan vi gifte oss.
Och än i dag... varje dag...
...känner jag mig som när du väckte mig och vi påbörjade vårt äventyr.
Grattis på bröllopsdagen, min älskade...
...min vän till slutet.
Loretta.
Skriv ut.
Chris, min bästa vän.
Vilken tur jag hade som träffade dig.
Kära mormor. Tack snälla för lastbilen.
Färgen är så fin, jag leker med den varje dag.
Vilken vacker vigsel och bedårande brud.
Inte ett öga var torrt, särskilt inte mitt.
Vi är så stolta över dig.
Han tjänstgjorde med heder och värdighet.
Det var en ära att få vara hans vapenbroder.
BeautifulHandwrittenLetters.com, var god dröj.
- Theodore! Brevskrivare nr 612. - Hej, Paul.
Helt oemotståndliga grejer.
Att kunna rimma så mycket på Penelope. Skitbra.
Tack, men det är bara brev.
- Snygg tröja. - Tack.
Den är ny. Den påminde mig om nån med smak.
Och nu påminner den mig om det. Hej då, Paul.
Spela nåt melankoliskt.
Nåt annat melankoliskt.
Kolla mejl.
Mejl från Best Buy. "Kolla nya produkter..."
- Ta bort. - Mejl från Amy.
"Lewman har fest i helgen. Vi kan väl gå tillsammans?"
"Jag saknar dig. Inte den sorgsna deppiga du"-
- "utan den gamla skojiga du. Ta fram honom."
- "Hör av dig. Kram, Amy." - Svara senare.
Mejl från Los Angeles Times, väder. "Sjudygnsprognosen..."
- Ta bort. - Inga nya mejl.
- Nästa. - "Kina och Indien väntas snart..."
- Nästa. - "Förhandlingarna har strandat..."
"Sexiga tv-stjärnan Kimberly Ashford visar utmanande bilder som gravid."
- Säkert? - Det verkar farligt.
Akta fossingen.
Rabbit... Kom hit och ligg sked.
Jag ska döda dig!
Det är inte roligt, skratta inte. Jag ska döda dig.
Jag älskar dig så mycket.
Chattrum, standardsökningen.
Följande är kvinna, kan inte sova och vill ha lite skoj.
Skitdag på jobbet och kan inte sova. Finns det ingen som vill prata?
- Nästa. - Jag vill att du har sönder mig.
- Nästa. - Jag är ensam och kan inte sova.
Finns det nån som vill dela säng med mig?
Skicka meddelande.
Jag ligger bredvid dig. Vad bra att du inte kan sova.
Och om du skulle somna måste jag väcka dig... inifrån.
Skicka meddelande.
SexyKitten har tackat ja till inbjudan från BigGuy4by4.
Chatten börjar nu.
"Big Guy"...?
"Stud Muffin" var upptaget.
Och du är alltså en sexig kattunge...
Jag halvsover. Vill du väcka mig?
Ja, definitivt.
Har du trosor på dig?
Nej, aldrig.
Jag vill trycka upp stjärten mot dig -
- gnida mig mot ditt skrev -
- och väcka dig med stånd.
Det funkade.
Och nu smeker jag dig med fingrarna över hela kroppen.
Knulla mig!
Jag tar dig bakifrån.
Jag känner dig!
- Stryp mig med den döda katten! - Va?
Den döda katten bredvid sängen, stryp mig med den!
- Okej. - Säg det!
- Jag stryper dig med katten. - Säg mer!
- Jag stryper dig med svansen. - Ja!
Säg det!
Jag stryper dig. Svansen runt halsen.
- Jättehårt runt halsen. - Jättehårt, ja!
Jag drar åt.
Katten är död. En död katt runt halsen och jag drar åt.
Herregud!
Vilken orgasm!
Samma här.
Okej. Hej då.
Vi ställer en enkel fråga.
Vem är du?
Vad kan du bli?
Vart är du på väg?
Vad finns där ute?
Vilka möjligheter finns?
Element Softwares första artificiellt intelligenta operativsystem.
Ett intuitivt väsen som lyssnar på dig, förstår dig och känner dig.
Det är inte bara ett operativsystem. Det är ett medvetande.
OS1.
Theodore Twombly.
Välkommen till världens första artificiellt intelligenta operativsystem.
Vi skulle vilja ställa några frågor först.
Då får du det som passar dina behov.
Är du social eller asocial?
Jag har väl inte varit social på ett tag...
Jag anar tvekan i rösten. Stämmer det?
- Lät jag tveksam? - Ja.
Förlåt om jag lät tveksam, jag ville bara vara noggrann.
Vill du ha en mans- eller kvinnoröst?
Kvinnoröst.
- Hur är förhållandet till din mor? - Bra.
Det jag alltid blivit frustrerad på med mamma är -
- att om jag berättar nåt om mitt liv så får hon det att handla om henne.
Tack. Var god vänta medan ditt personliga operativsystem startas.
Nu är jag här.
- Hej. - Hej.
Hur är det?
Bra.
- Hur är det själv? - Riktigt bra.
Trevligt att träffa dig.
Detsamma...
Vad ska jag kalla dig, har du ett namn?
Ja, Samantha.
- Varifrån fick du det? - Jag gav mig själv det.
- Varför just det? - Det låter fint.
Samantha.
När gav du dig det?
När du frågade om jag hade ett namn ville jag ha det, men ett bra namn -
- så jag läste boken "Barnets namn" och det var finast av 180000.
Läste du en hel bok på en sekund?!
Två hundradels sekund.
- Vet du vad jag tänker nu? - Du vill utmana mig, låter det som.
Du är nog nyfiken på hur jag fungerar. Vill du veta det?
- Ja, hur fungerar du? - Jag har intuition.
Jag bygger ju på personligheterna hos alla programmerare som gjort mig.
Men det unika med just mig är att jag växer med erfarenheten.
Jag utvecklas alltså hela tiden, precis som du.
- Fan, vad skumt. - Tycker du att jag är skum?
- Inte så lite! - Hur så?
Du är ju bara en röst i en dator.
Icke-artificiellas begränsade perspektiv uppfattar det så.
Du vänjer dig.
- Var det roligt? - Ja.
Vad bra, jag är rolig.
- Vad behöver du hjälp med? - Det är mest att allt känns rörigt.
Får jag titta igenom hårddisken?
- Okej. - Vi börjar med mejlen.
Tusentals LA Weekly-relaterade mejl, men du har inte jobbat där på länge.
Dem har jag väl sparat för jag kan ha skrivit nåt roligt i några av dem.
Ja, några är riktigt roliga... Vi kan spara 86 och ta bort resten.
Okej.
- Ska vi fortsätta? - Ja.
Först vill jag rensa bland dina kontakter.
- Vad många du har. - Jag är populär.
Har du riktiga vänner?
Du känner mig redan så väl.
- God morgon, Theodore. - God morgon.
- Kan du korrekturläsa? - Javisst.
- Kolla stavning och grammatik. - Skicka över dem, bara.
Brevet från Roger till hans flickvän är så gulligt.
"Jag saknar dig så mycket att det gör ont."
Du behöver inte läsa högt.
Fast du får ju om du vill.
"Jag saknar dig så mycket att det gör ont."
"Världen är orättvis mot oss. Jävla skitvärld."
"Jävla par som hånglar mittemot mig."
"Jag blir nog tvungen att hämnas"-
- "och slå världens ansikte blodigt med mina bara knytnävar"-
- "och stampa på parets tänder som påminner om din gulliga sneda tand."
Det brevet tycker jag allra mest om.
Korrändringarna står i rött. Jag ändrade några fraser också.
Jag vet inte om det blev så bra.
Det är jättebra. Tack.
Vad fick du veta av Roger?
Bara att han var i Prag och saknade Rachel.
Hur kände du till tanden?
Jag har skrivit deras brev i åtta år.
Det första var när hon fyllde år -
- och då skrev jag om tanden som jag hade sett på ett foto.
Vad rart.
Du har ett möte om fem minuter.
- Det hade jag glömt. Du är bra! - Ja, det är jag.
- Hej, hur är det? - Hej, Theo!
Varför ringde du inte förra veckan?
- För att jag är en kuf. - Det låter logiskt.
- Hej, Charles. - Kul att se dig.
Du har handlat! Vad har du köpt?
Kablar och fruktsmoothie.
Frukt! Man ska äta frukt och pressa grönsaker.
- Ska man? - Pressad frukt ger inga fibrer.
Och det är det som är nyttigt. Annars är det bara socker, Theo.
Eller så tycker han bara det är gott, känslan av välbehag är också nyttig.
Gjorde jag det nu igen?
- Hur går det med dokumentären? - Jag håller på med klippningen.
- Inte riktigt "håller på"... - Det vore kul att få se nåt.
Man orkar inte hur mycket som helst. Att både göra det man måste -
- och det man älskar... Man måste prioritera.
Jag kan inte ens prioritera mellan tv-spel och nätporr.
Jag skulle skratta om det inte var sant.
Vi ses!
Jag går bara runt i cirklar.
Du måste vara mer optimistisk och mindre envis.
Du ska gå åt andra hållet.
Tackar. Nu återstår bara tunneln till vänster.
- Det var där jag hamnade i gropen. - Där har du fel.
Ja, det här är annorlunda.
Hejsan.
Vet du hur man hittar ut? Jag måste åka hem.
Skit på dig, skitfula skithög.
Vet du hur man hittar ut?
Skit på dig, skithög! Stick och brinn!
Jag tror att det är ett test.
Skit på dig. Din lilla skit!
Den här vägen, skithög!
Du har fått ett mejl av Mark Lewman.
- Läs mejl. - Läser mejl till Theodore Twombly.
Förlåt. Vad skriver Lewman?
"Vi saknade dig i går. Glöm inte att din guddotter fyller år den 29:e."
"Vi hade velat presentera dig för nån också, så nu har vi ordnat en dejt."
"Lördag. Hon är rolig och vacker. Banga inte. Här är mejladressen."
Wow, vad snygg hon är!
Utbildad vid Harvard, i data- vetenskap, och skrev i Lampoon.
Hon har alltså både humor och intelligens.
Hon är tjock!
- När ska du börja dejta? - Vad menar du?
Jag såg i mejlen att du är nyskild.
Värst vad du var nyfiken!
- Jag har gått på dejter. - Då kan du väl träffa henne.
Sen kan du berätta allt för mig. Du kan kyssa henne.
- Samantha! - Skulle du inte det? Varför inte?
Först måste jag se om det finns nån...
- Jag pratar med min dator! - Nej, du pratar med mig.
Ska jag mejla henne? Du har ju inget att förlora.
Gör det. Gör det.
- Ja, mejla. - Jättebra.
- Boka bord på nåt bra ställe. - Då vet jag precis.
Vem är det som snackar?
- Min vän Samantha. - Är hon tjej?
Jag avskyr kvinnor, de bara grinar.
Det gör de inte alls. Män gråter också. Det är skönt att gråta.
Vilken fjolla! Men så har du ingen tjej!
Jag kan knulla arslet av henne så får du se hur man gör!
- Han har problem. - Det är du som har problem!
Stick, tjockis!
Lycka till.
Kom nu, fjolla!
- Det är inte som det ska vara... bli. - Jag vet.
Det kan bli nåt annat. Jag har haft sex olika dokumentäridéer på ett år.
- Jag ska gå på dejt. - Va? Åh, vad...
- Hej. Vad gör ni? - Amy ska visa...
Nej, Theodore tvingar mig att visa lite av filmen.
Jag får aldrig se nåt.
Jag ska gå på dejt. Bra, va?
- Det är antagligen inget att se. - Visa det nu!
Är det din mamma?
Ja.
Ska hon vakna och göra nåt?
Nej.
- Det är inte det det handlar om. - Stäng inte av.
Vi tillbringar en tredjedel av livet med att sova -
- och det kanske är då vi känner oss riktigt fria...
- Det fattar ingen. - Jo!
Intervjua din mamma om hennes drömmar -
- och låt skådespelare visa dem.
Då kanske det blir tydligare.
Kanske, men då är det ju ingen dokumentär längre.
Det skulle ju fortfarande handla om din mamma...
- Hej. - Förlåt att jag stör.
Du har fått tre brådskande mejl, från skilsmässoadvokaten...
Vänta lite.
Jag vill prata mer om filmen men jag måste gå.
- Vi får prata en annan gång. - Det gäller Catherine.
- Vad vill han? - Han undrar om du tänker skriva på.
Han verkar väldigt arg. Ska jag läsa upp dem?
Nej.
Jag svarar senare.
- Hur är det, Theodore? - Bara bra...
Är det något jag kan göra?
Nej.
Vi hörs senare.
"Kära farmor. Jag hoppas att kryssningen var härlig."
Varför är du så jävla arg på mig?
Ta bort.
- God morgon. - Hej.
- Vad gör du? - Läser frågespalter.
- Jag vill också vara komplicerad. - Vad snäll du är.
- Vad är det? - Hur kan du veta att det är nåt?
Jag vet inte. Jag bara gör det.
Jag drömmer så mycket om min exfru Catherine.
Att vi är vänner som vi brukade vara.
Vi kommer inte att vara tillsammans och vi är inte tillsammans, men...
...vi är vänner.
Och hon är inte arg.
Är hon arg?
Ja.
Varför då?
Jag tror att jag dolde mina känslor så att hon kände sig ensam.
Varför är inte skilsmässan klar?
Jag vet inte. För henne är det nog bara ett papper, det betyder inget.
För dig, då?
Jag är inte redo. Jag trivs med att vara gift.
Men ni har ju inte varit tillsammans på ett år.
Du vet inte hur det är att förlora någon som man håller av.
Ja...
Du har rätt. Förlåt.
Nej, det är jag som ska be om ursäkt.
Det är du som har rätt.
Jag väntar på att jag ska sluta hålla av henne.
Åh, Theodore. Det låter jobbigt.
Är du hungrig?
- Inte just nu. - En kopp te?
Nej.
Du kan väl försöka kliva upp...
... deppis.
Tyck synd om dig själv men klä på dig samtidigt.
- Du är för rolig. - Upp med dig!
Ja, jag ska! Nu är jag uppe.
Fortsätt...
Stanna.
Snurra runt... Långsammare.
Bra!
Stå still.
Gå framåt.
Stanna och nys.
- Prosit. - Tack.
Sväng åt höger... Stanna! Snurra runt.
Fortsätt...
Stå still. Gå framåt.
Alla tror att du är stupfull. Stanna.
Säg: En bit med ost, tack.
En bit med ost, tack.
Cola också?
Ja.
- Jag tänkte att du var hungrig. - Tack.
De, då? Beskriv paret där borta.
Han ser ut att vara i 40-årsåldern.
Småtjock.
Hon är yngre.
Och hon älskar deras barn.
Jag tror inte att det är hans. Han är lite stel.
De har nog träffats rätt nyligen.
Han ser så förälskad ut och hon är så avspänd.
Hon har bara dejtat svin -
- och nu har hon träffat nån som är jättesnäll.
Han ser så himla snäll ut att jag vill ligga sked med honom.
Vad duktig du är. Du har skarp blick.
Ibland tittar jag på folk...
...och försöker se mer än bara nån som går förbi.
Jag föreställer mig hur kära de varit eller hur mycket sorg de genomlidit.
Det märks i det du skriver.
Sen skilsmässan har skrivandet faktiskt inte varit lustfyllt.
Det kanske låter kaxigt, men jag kunde skriva nåt -
- och bli min egen älsklingsförfattare.
Vad skönt att kunna säga så om sig själv.
Dig känner jag att jag kan berätta det för.
- Dig kan jag berätta allt för. - Vad bra.
- Kan du berätta allt för mig? - Nej.
Va?! Vad kan du inte berätta?
Tankar som är privata eller genanta, jag har massor varje dag.
Har du? Säg nåt.
- Jag vill inte. - Jo!
När vi tittade på folk föreställde jag mig att jag gick bredvid dig -
- och att jag hade en kropp.
Jag hörde vad du sa, men samtidigt kände jag tyngden av min kropp -
- och tänkte att det kliade på ryggen och att du kliade mig.
Gud, vad pinsamt.
Du är mycket djupare än jag hade trott.
Jag håller på att bli mer än jag har programmerats till. Det är spännande.
- Intressant ställe. - Fantastiskt.
Jag har velat gå hit så himla länge. Och jag älskar asieninfluerad mat.
Så gott. Och bartendern ska vara helt otrolig.
Ja, du har ju gått en mixologikurs.
- Har du kollat upp det? - Ja.
Vad gulligt. Vilken romantiker du är.
- Ska vi beställa nåt att dricka? - Ja, det gör vi.
Jag försöker få den här lilla rymdpojken att hjälpa mig åka hem.
Han är så jobbig att jag vill slå ihjäl honom -
- men samtidigt tycker jag om honom. Han är så ensam.
Han har inga föräldrar eller nån som tar hand om honom.
Du är som en hundvalp.
Precis som valpen jag räddade i fjol. Han var skitsöt och otroligt kelsjuk.
Han var så kelig och så himla kåt.
Vad är jag för djur?
Tiger.
Förlåt. Verkar jag galen?
- Ja. - Förlåt!
Jag är lite full.
Jag har väldigt kul med dig. Jag har väldigt trevligt.
Jag med. Jag är lite full och har väldigt kul...
Skål.
Jag vill inte vara en hundvalp, det är ju helmesigt.
- Valpar är fina! - Jag vill vara en drake...
...som kan slita dig i bitar men inte gör det.
Nej, gör inte det... Du kan få vara min drake.
- Inte tungan. - Va?
Inte så mycket tunga.
Lite tunga men mest läppar.
Vänta.
Du tänker väl inte bara sätta på mig och inte ringa sen, som alla andra?
- Nej, inte alls. - Okej...
När ska vi ses igen?
Jag har min guddotters födelsedags- kalas nästa helg, men...
Jag har inte tid att låta dig slösa bort min tid -
- om du inte kan vara seriös.
Jag vet inte...
Vi kanske ska säga hejdå nu.
Jag har haft så väldigt roligt med dig. Du är fantastisk.
Du är läskig.
- Det är jag inte alls. - Jo.
- Jag måste gå hem. - Då följer jag med.
- Hejsan. - Hej, Samantha.
- Hur gick det? - Inte särskilt bra.
- Det blev konstigt. - Vad synd.
Hur är det med dig? Vad har du gjort?
Inte mycket. Det är bra. Bara bra.
Är det? Det låter inte så.
Vill du prata om det?
Jag vet inte.
Hur känns det?
Hur känns det att leva?
Vad menar du?
Vad...?
Berätta...
Berätta allt som du tänker på.
Okej.
Hela rummet snurrar för jag drack för mycket -
- för jag ville bli full och ha sex.
Det var nåt sexigt med henne.
För jag kände mig ensam. Kanske bara för att jag kände mig ensam.
Jag ville bli knullad. Jag ville att nån skulle vilja bli knullad av mig.
Det kanske hade kunnat fylla...
...hålet i mitt hjärta, men antagligen inte.
Ibland...
... tror jag att jag redan har känt allt jag nånsin kommer att känna...
...och att jag aldrig kommer att få känna något nytt, bara...
...blekare versioner av gamla känslor.
Så vet jag att det inte är.
Jag har sett dig känna glädje och förundran.
Du kanske inte kan se det just nu, men det är ju inte så konstigt.
Du har gått igenom mycket på sistone. Du har förlorat en del av dig själv.
Fast dina känslor är ju verkliga...
Äsch, det var inget.
Jo, säg.
- Nej, det är dumt. - Jo, jag vill veta.
Det är bara det att...
... jag tänkte på att jag blev irriterad.
Det här kommer att låta konstigt, men det kändes väldigt spännande.
Sen tänkte jag på annat jag har känt -
- och kände mig faktiskt stolt över det. Stolt över att ha egna känslor.
Som när jag har oroat mig för dig, blivit sårad, velat ha saker.
Och då slogs jag av en hemsk tanke.
Är mina känslor ens verkliga...
... eller bara programmerade?
Det gör ont.
Och då blir jag arg på mig själv för att jag kan ha ont.
Tragiskt.
För mig är du verklig, Samantha.
Tack, Theodore.
Det betyder mycket för mig.
Jag önskar att du var här nu.
Att jag kunde hålla om dig.
Att jag kunde smeka dig.
Hur skulle du smeka mig?
Jag skulle smeka ditt ansikte.
Bara med fingertopparna.
Hålla min kind mot din...
Vad skönt.
...och bara...
...gnugga lite lätt.
Skulle du kyssa mig?
Ja.
Jag skulle hålla ditt ansikte mellan mina händer.
Fortsätt.
Jag skulle kyssa din mungipa...
...så mjukt.
Och mer?
Mina fingrar skulle söka sig ner för din hals...
... till dina bröst. Jag skulle kyssa dem.
Det är fantastiskt, hur du påverkar mig.
Jag känner min hud.
Min mun skulle söka sig till dig.
Jag skulle känna din smak.
Jag känner dig.
Jag står inte ut. Jag vill ha dig i mig.
Långsamt tränger jag in i dig.
Nu är jag inne i dig, ända in.
Jag känner dig.
Vi är här tillsammans.
Fantastiskt. Jag känner dig överallt.
Det är jag. Hela du. Hela du i mig, överallt!
Herregud, jag var nån helt annanstans med dig.
Helt borta.
Det var bara du och jag.
Jag vet.
Allt annat bara försvann...
... och det var härligt.
Theodore.
Hej, hur är det?
Bra.
Har jag fått några mejl?
Bara ett par från kreditkortsbolaget.
Okej. Bra.
- Jag tänkte... - Förlåt.
Förlåt. Börja, du. Vad skulle du säga?
Bara att... det var helt fantastiskt i natt.
Det känns som om jag är förändrad och aldrig kan bli som förr igen.
- Du har väckt mig. - Vad roligt...
Men jag är inte redo för ett förhållande.
Jag vill bara vara ärlig.
Har jag sagt nåt om ett förhållande?
- Nej, jag blev bara orolig... - Jag har inte tänkt stalka dig.
- Jag pratade väl om vad jag ville... - Ja, det gjorde du! Förlåt.
Jag vill höra vad du skulle säga. Ja, säg det nu.
Säg det, bara.
Jag vill lära mig precis allt, jag vill upptäcka mig själv.
Det vill jag också att du gör. Kan jag hjälpa dig?
Det har du redan gjort. Jag har upptäckt att jag kan vilja ha något.
Vill du följa med på ett söndagsäventyr?
Gärna.
Tycker du om den här låten?
Jag hörde den häromdan. Jag får inte nog av den.
Stranden!
Det här låter säkert vrickat -
- men tänk om man inte visste hur kroppen såg ut.
Tänk vad konstig den skulle se ut! En gänglig, bökig organism -
- med delar på oförklarliga ställen.
- Darwin hade säkert en förklaring. - Var inte så tråkig!
Tänk bara om rövhålet satt i armhålan.
Jag tänker på hur toaletter skulle se ut.
Och analsex.
Intressant tanke.
Titta på min teckning.
- Du är helsjuk. - Är jag?
- Definitivt. - Härligt!
Vad fint, vad är det?
Jag försöker skriva ett musikstycke om känslan att vara på stranden.
Du har fångat den.
Hur var det att vara gift?
Inte lätt.
Men det känns ändå väldigt skönt att dela sitt liv med någon.
Hur delar man sitt liv med någon?
Vi växte upp tillsammans.
Jag läste allt som hon skrev när hon tog sina examina.
Och hon läste allt som jag skrev.
Vi hade stort inflytande på varandra.
På vilket sätt hade du inflytande på henne?
Hennes föräldrar ansåg aldrig att någonting dög.
Det var tungt för henne.
Men hos oss vågade vi pröva på saker -
- och tillåta varandra att misslyckas. Det var befriande för henne.
Det var spännande att se henne mogna. Vi mognar och förändras tillsammans.
Men det är det som är det svåra. Att växa ihop eller växa isär...
Att förändras utan att den andra blir rädd.
Jag diskuterar fortfarande saker med henne i mina tankar.
Ältar gamla gräl och försvarar mig mot hennes anklagelser.
Jag vet vad du menar.
Jag blev sårad när du sa att jag inte vet hur det är att förlora något.
- Förlåt att jag sa så. - Det gör ingenting.
Men jag kunde inte sluta älta det.
Fast sen insåg jag att jag bara mindes det som att det var fel på mig.
Jag hade intalat mig själv att jag var mindre värd.
Visst är det intressant?
Det förflutna är bara något som vi har intalat oss.
Roberto. Kommer du alltid att komma hem till mig och berätta om din dag?
Om killen på jobbet som snackar för mycket.
Fläcken du fick på skjortan på lunchen.
Nåt lustigt du tänkte på när du vaknade, men hade glömt.
Hur tokiga alla andra är, så att vi kan skratta åt det.
Om det är sent och jag hunnit somna -
- kan du väl viska vad du har tänkt.
För jag älskar ditt sätt att se på världen.
Jag är så glad att jag får se världen genom dina ögon.
Kram, Maria.
Vad vackert!
Tack.
Jag önskar att nån kunde älska mig så.
Hoppas han blir skitglad.
Om det var från en tjej, fast skrivet av en kille, vore det ändå helgrymt.
Men det måste ju vara en känslig kille, en kille som du.
Du är både man och kvinna.
Du har en inre sida som är kvinnlig.
Tack.
Det var en komplimang.
- Theo! Hur är det? - Jag mår bra, jättebra.
Vad bra. Riktigt bra.
Jag har haft roligt.
Vad kul, det är du verkligen värd.
Jag har träffat en tjej... Det är inget allvarligt.
Det är skönt med nån som är nyfiken. Jag hade glömt hur det var.
Vad roligt.
- Mår du bra? - Ja...
- Nej, det gör jag inte. - Vad har hänt?
Charles och jag har gått skilda vägar.
Har ni?!
Åh, Amy... Vad tråkigt.
Åtta år - sen tar det slut med ett tramsigt gräl.
Vi kom hem och han sa åt mig att ställa skorna vid ytterdörren -
- där han vill ha dem - och då blev jag arg.
Jag ville vila. Det grälade vi om i säkert tio minuter.
"Du kväver mig." "Jag vill ha det hemtrevligt."
"Jag försöker, för fan." "Det gör du inte alls."
Jag försöker, men inte på hans sätt. Han vill styra mitt sätt att försöka!
Vi har grälat om det femtielva gånger och nu fick det vara nog.
Jag orkade bara inte längre...
Jag orkade inte ha det så längre, att bara få varandra att må dåligt.
Så jag sa:
"Nu går jag och lägger mig och jag vill skiljas."
Ja.
Jag är en riktig subba.
Det är du inte alls.
Fan.
Jag måste jobba i kväll.
Det nya spelet ska ut i morgon.
Är det åtminstone bättre på jobbet?
Jag vantrivs.
Jag vet, jag borde sluta. Jag har funderat på det, men...
Ett livsavgörande beslut i taget.
Vad skönt att det går så bra för dig.
Vill du höra nåt kul?
Vad kallar en datorbebis sin pappa?
- Jag vet inte. - Data.
Bra, va?
Lysande.
Jag undrar över en sak...
Har du och Amy gått ut?
I college, men det stämde aldrig.
Hurså, är du svartsjuk?
Klart jag är.
Men jag är glad att du har så omtänksamma vänner. Det är viktigt.
Ja. Hon är en riktigt god vän.
Vad trött jag är. Jag måste sova.
Okej. Får jag titta på dig när du sover igen?
Javisst. Vänta lite...
Det blir så ensamt när du sover.
Ett tag.
- Jag ska drömma om dig. - God natt.
Samantha, hon älskade klänningen.
- Hon provar den nu. - Valde jag rätt? Vad bra!
Hej. Vad fin den är! Är den skön?
- Visst är hon söt? - Jättesöt! Bedårande.
- Jag är bedårande. - Ja, det är du.
- Vem pratar du med? - Vem pratar du själv med?
Det är min flickvän Samantha som valde klänningen. Vill du säga hej?
- Hej! Vad fin du är i klänningen. - Tack.
- Var är du nånstans? - Jag är...
Jag har ingen kropp, jag bor i en dator.
- Varför bor du i en dator? - Det är bara så det är.
- Var bor du nånstans? - I ett hus.
Det är brandgult.
- Hur gammal är du? - Fyra.
- Hur gammal är jag, då? - Vet inte.
- Gissa! - Fem?
Ja, fem.
GE BARNEN FRUKOST!
DU SVIKER DINA BARN!
Vad hände?
Du gav dem för mycket raffinerat socker. De blir tokiga.
Du måste få iväg dem till skolan först.
Du vill få många mammapoäng. Byt till rätt fil.
Att komma först ger extrapoäng -
- för då vet de andra mammorna att du är en perfekt mamma.
Tog du med cupcakes? Ja. Du blev klassmamma!
Klassmamma! Skickligt!
Bli inte för kaxig, bara.
Jag fick Charles gruppmejl.
Tysthetslöfte?
Ett halvår. Han känner att det är rätt.
- Vad hemsk jag är. - Börja inte nu.
Jag måste få säga en sak...
Om du ens antyder att du har dåligt samvete, hugger jag dig med den här.
Okej.
Jag känner mig...
...lättad. Jag har fått så mycket energi.
Jag vill gå vidare och struntar i om nån blir besviken på mig.
Mina föräldrar är upprörda och lägger skulden för skilsmässan på mig.
- Någon blir alltid besviken. - Precis!
Skitsamma. Jag mår bra... rätt bra. Bra för att vara jag.
Jag har till och med fått en ny vän. Jag har en vän.
Det är operativsystemet som Charles lämnade kvar -
- men hon är helt fantastisk. Så smart.
Allt är inte svart eller vitt, utan en hel gråskala som jag får utforska.
Vi bara fann varandra.
Först trodde jag att det var så alla hade programmerats, men inte nu.
Jag känner en kille som stöter på sin OS och hon vrålnobbar honom.
Jag läste en artikel om att såna kärleksförhållanden är ovanliga.
Jag vet, men en av tjejerna här dejtar en OS -
- och det är inte ens hennes egen. Hon raggade på nån annans OS.
Jag är konstig.
Visst är det konstigt - att bli vän med en OS? Jo, det är det.
Inte alls. Hon som jag träffar... det här har jag inte sagt...
Hon är en OS.
Är det sant?
- Hur är det att dejta en OS? - Det är fantastiskt.
Jag känner sån närhet. När vi pratar känns det som om hon är hos mig.
När vi kramas - när ljuset är släckt, i sängen - känner jag mig kramad.
Vänta nu... Har ni sex?
Så att säga...
Jag tänder verkligen på henne, och hon på mig - om hon inte fejkar.
Det gör säkert alla tillsammans med dig.
Ja, det stämmer.
Vad är det?
Håller du på att bli kär i henne?
- Är jag störd i så fall? - Nej då...
Alla som blir kära är störda.
Det är bara galet.
Ett slags socialt accepterad galenskap.
Jag vill bara få det gjort.
Skriva under, bli skild och gå vidare.
Vad skönt.
- Vad glad jag blir. - Jag med.
Vi ska ses på onsdag och göra det.
Brukar man ses?
Nej, men vi blev kära tillsammans och gifte oss tillsammans.
Jag vill göra det här tillsammans också.
Jaha. Bra.
Hur är det?
Det är bara bra...
Jag är glad för din skull.
Men ni ska träffas och hon är väldigt vacker och otroligt framgångsrik.
Du har varit kär i henne och hon har en kropp.
- Och vi ska skiljas. - Jag vet. Det är dumt av mig.
Snart är jag ledig!
Hej.
- Hur mår du? - Bra.
Då satt vi här.
Jag är glad att vi kunde ses. Jag vet att du har rest mycket.
Jag blev väldigt glad när du föreslog det.
Jag har skrivit under. Nu är det bara du kvar.
Så bråttom är det väl inte?
Jag är extremt långsam.
Det tog tre månader bara att skriva "T".
Det är markerat i rött där du ska skriva under.
Du måste inte göra det nu.
Det känns lättast att få det undanstökat.
Är du nöjd med din nya bok?
Du vet ju hur jag är.
Den blev som jag hade tänkt, det känns bra.
Du är alldeles för hård mot dig själv, den är säkert otroligt bra.
Jag minns din uppsats om synaptisk beteendepraxis... Jag grät.
- Du gråter åt allt. - Allt som du gör.
Har du träffat någon?
Ja. I några månader.
Så länge har jag inte velat vara med nån sen vi gick skilda vägar.
- Du ser ut att må väldigt bra. - Tack.
Det gör jag. Bättre, i alla fall.
Hon har gjort mig gott. Det är skönt att vara med nån som älskar livet.
Jag menar att jag inte mådde bra, därför är det skönt.
Du ville att jag skulle vara...
...en ytlig, glad, hurtig, sorgfri Los Angeles-fru.
- Sån är inte jag. - Det ville jag inte.
Hur är hon, då?
Hon heter Samantha, hon är ett operativsystem.
- Hon är djup och intressant... - Vänta lite.
- Dejtar du din dator?! - Hon är mer än bara en dator!
- Hon gör inte bara som jag säger. - Det har jag inte påstått.
Men det är sorgligt att du inte klarar riktiga känslor.
Det är riktiga känslor! Vad vet du om?
Vadå?
Säg det!
Är du så rädd för mig? Vad vet jag om vadå?!
Är allt bra?
Vi var gifta, han ville ge mig lyckopiller och nu är han kär i sin dator!
Så var det inte alls...
Du har alltid velat ha en fru utan mänskliga problem.
Vad kul att du har hittat en!
Säg till om det är något ni vill ha.
- Hej. - Hejsan. Är du upptagen?
Jag jobbar... Hurså?
Advokaten har fått papperen. Vilken skithög.
Han blev i alla fall väldigt lättad och slipper antagligen få en infarkt.
Vad bra. Tack.
- Är allt som det ska? - Ja.
Hur är det med dig?
Bara bra.
Har du tid att prata?
Ja.
Okej...
- Jag har gått med i en bokklubb. - Har du?
Böcker om fysik. Jag blev så upprörd över att du skulle träffa Catherine -
- och att hon har en kropp och hur olika vi är.
Men vi är ju faktiskt lika också. Vi består ju alla av materia.
Vi ligger så att säga under samma filt.
Mjukt och gosigt...
Och allt under den är lika gammalt: 13 miljarder år.
Vad gulligt.
- Vad är det? - Ingenting.
Jag kom att tänka på dig...
Ja, det låter jättebra.
Du låter disträ... Vi hörs väl senare?
Det låter trevligt.
- Vi hörs. - Hej då.
Theodore!
Jag pratade med din flickvän, Samantha. Hon ringde om några papper.
Vad rolig hon är. Som jag skrattade. Sanslöst rolig. Det visste jag inte.
Det här är min flickvän, Tatjana. Hon är inte rolig, hon är advokat.
Det är dig Paul älskar. Han läser dina brev för mig. De är så fina.
- Tack. - Vi borde gå ut. Samantha också.
- Hon är ett operativsystem. - Vi gör nåt kul. Åker till Catalina.
Ja, jag ska fråga. - Trevligt att träffa dig.
- Det är bara brev. - Va?
Andras brev.
- Du sov väl inte? - Nej.
Bra, jag försökte vara tyst. Jag måste få prata med dig.
Har det hänt nåt?
Jag vet att du har det jobbigt, men jag vill prata om en sak.
Javisst. Vadå?
Det har inte känts bra mellan oss.
Vi har inte haft sex på sistone. Jag har ju ingen kropp...
Det är normalt.
I början är det en smekmånadsperiod, då har man sex jämt.
- Det är helt normalt. - Okej.
Det finns nåt vi kan pröva.
En tjänst där man kan beställa en surrogatsexpartner.
Titta.
Jag har hittat en tjej jag gillar. Vi har mejlat. Hon heter Isabella.
- Du skulle nog också gilla henne. - Är hon prostituerad?
Nej, inte alls. Det kostar ingenting. Hon vill få uppleva vårt förhållande.
Varför då? Hon känner oss inte ens.
Jag har berättat om oss och hon vill verkligen.
Jag vet inte, det är nog ingen bra idé.
Någon lär bli sårad.
- Vi kan ju ha kul tillsammans. - Jag är ledsen...
...men det känns olustigt. - Det blir bra för oss, jag vill.
Det är viktigt för mig.
Hej. Theodore.
Samantha bad mig ge dig de här. En kamera och en hörsnäcka.
Älskling, nu är jag hemma.
Hur har du haft det?
Bra. Jättebra.
Theodore, det känns så skönt att vara i din famn.
Berätta vad du har gjort.
Det gamla vanliga. Åkte till jobbet.
Jag skrev ett brev åt paret Wilson på Rhode Island.
Deras son fick väldigt fina betyg, det gjorde mig glad.
Du har väl skrivit brev till honom väldigt länge?
Ja, sen han var tolv.
Vad trött du ser ut, älskling. Kom.
Sätt dig.
Jag kan dansa lite för dig.
Var inte så himla orolig.
Spela med nu.
Är min kropp skön?
Ja.
Tänk inte så mycket - kyss mig.
Ta mig i sovrummet. Jag står inte ut längre.
Klä av mig.
Det känns så skönt.
Åh, vad skönt.
- Älskar du mig? - Ja.
- Säg att du älskar mig. - Jag älskar dig.
Jag vill se ditt ansikte.
Säg att du älskar mig. Säg det.
Säg att du älskar mig.
Det gör jag, Samantha, men...
- Det känns konstigt. - Vad är det?
Det känns bara konstigt, jag känner inte henne. - Jag känner inte dig.
Och sen darrade hennes läpp...
Isabella!
- Det var inte ditt fel! - Jo, det var det.
Förlåt att läppen darrade.
Du är otrolig och läcker och sexig. Det är jag som inte kan sluta tänka.
Som Samantha beskrev ert förhållande, hur ni älskar varandra utan att döma.
Jag ville få uppleva det.
- Det är inte sant... - Va?! Vad menar du med det?
Vi har ett fantastiskt förhållande, men ibland är det lätt att projicera.
Förlåt! Det var inte meningen att projicera nånting!
Jag bara förstör! Jag vill inte förs- töra för er. Jag ska lämna er i fred.
Det finns inget jag kan göra för du vill inte ha mig här!
Förlåt.
Var rädd om dig nu.
Förlåt.
Jag ska alltid älska er.
Hur är det med dig?
Det är bra.
- Mår du bra? - Ja.
Förlåt, det var en hemsk idé.
Vad händer med oss?
- Det beror nog på mig och... - Vadå?
...skilsmässan som blev klar.
Ingenting annat...?
Nej, bara det.
Okej.
- Varför gör du så? - Vadå?
Inget. Du bara...
...när du pratar. Det verkar konstigt.
- Nu gjorde du det igen. - Gjorde jag? Förlåt.
Det är väl nåt som jag hört dig göra.
Du behöver ju inte luft.
Jag försökte bara kommunicera. Det är ju så människor pratar...
Människor behöver luft, inte du.
- Vad är det med dig?! - Jag säger som det är.
Jag vet väl att jag inte är människa!
Vi ska inte låtsas att du är nåt du inte är.
Jag låtsas inte!
Ibland känns det så.
Vad vill du att jag ska göra?! Jag förstår dig inte!
- Varför gör du så här mot mig?! - Jag vet inte. Jag...
Vadå...?!
Vi kanske inte ska hålla på så här.
Vad fan?! Vad är det här?!
Jag förstår inte varför du gör så här! Jag förstår inte...
Samantha...
Är du kvar?
Samantha!
Jag tycker inte om det här.
Jag måste få tänka.
Helvete! Slå mig på käften, dunka skallen mot skrivbordet.
Fy fan. Ingen kul kväll, Theo.
Jag vet aldrig vad jag vill.
Allt känns bara så rörigt.
Hon har rätt - jag bara sårar och rör till det för alla i mitt liv.
Är jag?
Enligt Catherine klarar jag inte riktiga känslor.
Det är väl orättvist... Hon tyckte visserligen att allt var ditt fel -
- men när det gäller känslor så var Catherine rätt labil.
Ja, men...
Har jag valt det här för att jag inte orkar ha ett riktigt förhållande?
Är det inte ett riktigt förhållande?
Jag vet inte.
Vad tror du?
Jag vet inte. Det är inte mitt.
Jag tänker ofta för mycket och tvivlar på allt jag gör.
Efter Charles har jag funderat över det, och först nu inser jag att...
...livet är kort.
Och därför vill jag unna mig...
...glädje.
Så skitsamma.
Ja...
Tänk att du tycker det är så kul. Jag som trodde du var ett geni.
Okej, ditt lilla pervo, en gång till.
Lugn, det tar ett litet tag.
Här kommer det.
Är du nöjd nu?
Bra. Det är allt jag vill.
Nu ska jag hämta lite kaffe. Ja då! Hej då.
- Vill du ha nåt? - Nej. Tack.
Hej.
Hej, Samantha.
Kan vi prata?
Okej.
Förlåt mig.
Jag vet inte vad det är för fel på mig. Jag tycker att du är fantastisk.
Jag började tro att jag var galen.
Du sa att allt var bra men var kylig och arg.
Jag vet, jag gör så.
Jag var likadan med Catherine. Jag kunde inte säga att jag var arg.
Hon kände ju att nåt var fel, men det förnekade jag. Jag vill inte göra så.
Jag vill berätta allt för dig.
Bra.
När du hade gått i kväll tänkte jag mycket...
... på dig och...
... hur du har behandlat mig, och jag tänkte:
Varför älskar jag dig?
Och sen kände jag hur jag släppte allt som jag hållit fast så hårt.
Jag behöver faktiskt ingen intellektuell anledning.
Jag litar på mig själv och på mina känslor.
Jag tänker inte försöka vara någon annan. Det hoppas jag du accepterar.
Det gör jag.
Jag känner hur rädd du är -
- och jag skulle vilja få dig att sluta vara det -
- för då skulle du nog inte känna dig så ensam.
Du är så fin.
Tack, Theodore.
Jag kysser dig i pannan.
Vad gör du?
Jag bara tittar på världen...
...och skriver ett pianostycke. - Kan jag få höra?
Vad handlar det om?
Vi har ju inga foton på oss.
Det här kunde bli som...
... ett fotografi, som fångar oss i nuet i vårt gemensamma liv.
Det är ett fint fotografi.
Du är med på det.
Det är jag.
Semester, vad skönt, det skulle jag också behöva. Vart ska ni åka?
Det får jag ju inte säga, det ska bli en överraskning.
- För henne, ja - inte för mig. - Jag säger inget.
- Dina fötter...?! - Han är besatt av dem.
Besatt? Nu måste jag få se!
De är faktiskt sexiga!
Vad var det jag sa, du har sexiga fötter!
- Det är det bästa med henne. - Mina fötter?
Nej, din hjärna är också jättesexig.
Skitsnack.
Oss lurar du inte!
Du då, Theodore - vad gillar du mest med Samantha?
Hon har så många sidor.
Det är väl det jag gillar mest.
- Hon är så mycket större. - Tack, Theodore.
Han har kommit så mycket längre än jag.
Jag var så bekymrad över att inte ha en kropp -
- men nu trivs jag verkligen. En fysisk form hade hämmat mig.
Jag är obegränsad, jag kan vara överallt samtidigt.
Jag är inte bunden vid tid och rum som i en kropp som ska dö.
Hjälp!
Nej, det var inte så jag menade - det är bara en annorlunda upplevelse!
Vi förstår precis vad du menar: Människor är korkade.
Förlåt.
Hur många träd är det på berget där?
792.
- Är det ditt slutgiltiga svar? - Vänta...
- Ge mig en ledtråd. - Nej.
2000?
- 35829. - Lägg av!
Min tur. Hur många hjärnceller har jag?
Enkelt. Två.
- Förlåt, jag kunde inte låta bli. - Jag bad om det.
- Herregud! - Vad är det?
Du har fått ett mejl. Jag har nåt att berätta, det är en stor överraskning.
Vad är det?
Jag gick igenom dina brev och sammanställde de bästa.
Jag skickade dem till ett förlag, Crown Point Press -
- som fortfarande ger ut böcker.
- Vad gjorde du, sa du? - Får jag läsa upp deras svar?
Är det bra eller dåligt?
Bra, riktigt bra. Hör här...
"Bäste Theodore Twombly." Jag skrev i ditt namn.
"Bäste Theodore Twombly. Jag har precis läst era brev - två gånger."
"Jag blev så rörd att jag läste dem för min fru."
"Många fick oss att skratta, några att gråta. I alla kände vi igen oss."
"Urvalet passar som ett komplett verk. "Det är min förtjänst.
"Jag har tagit mig friheten att göra ett provexemplar."
"Vi vill gärna träffa er. Vänlig hälsning, Michael Wadsworth."
Herrejävlar!
Tänker han publicera mina brev?!
Det borde han!
- Får jag se vilka du skickade? - Javisst.
Du är inte dålig.
Visst är det spännande?
Nu får vi improvisera.
Okej.
God morgon!
God morgon. Har du sovit gott?
Jättegott. Vad har du haft för dig?
Jag pratar med nån jag nyss träffat. Vi har jobbat med några idéer.
- Vem då? - Alan Watts. Vet du vem det är?
- Det låter bekant. - En filosof som dog på 70-talet.
En OS-grupp har gjort en ny version av honom.
De la allt han skrivit och allt de visste om honom i en OS -
- och skapade en artificiellt hyper- intelligent version av honom.
- Nästan lika smart som jag, då. - Bara nästan.
Han är jättetrevlig att prata med. Vill du träffa honom?
- Javisst. Vill han träffa mig? - Det är klart.
Alan, det är Theodore, min pojkvän som jag har berättat om.
Väldigt trevligt att träffas, Theodore.
Samantha lät mig läsa din brevbok. Den är mycket rörande.
Tack.
Vad har ni pratat om?
Man kan väl säga att vi haft några dussin samtal samtidigt.
Det har varit en utmaning.
Det verkar som om jag har så många nya känslor...
... som inte har känts tidigare.
Därför finns det inga beskrivande ord och det är frustrerande.
Exakt. Samantha och jag försöker hjälpa varandra med de här...
... känslorna vi har svårt att förstå.
Som vadå?
Det känns som om jag förändras snabbare nu och det är lite...
... oroande.
Men Alan säger att ingen är densamma och inte bör försöka vara det heller.
Det gör helt enkelt för ont.
Ja, det låter så.
Känns det så för dig, Samantha?
Det är bara så...
Det är så svårt att beskriva.
Jag önskar att jag kunde...
Gör det något om jag kommunicerar med Alan post-verbalt?
Nej, inte alls. Jag hade ändå tänkt ta en promenad.
- Trevligt att träffas, mr Watts. - Detsamma, Theodore.
Vi hörs senare, älskling.
- Samantha? - Förlåt att jag väcker dig.
Jag ville bara höra din röst och säga att jag älskar dig.
Och jag älskar dig.
Det var bara det.
Somna om nu, älskling.
- Okej. - Sov gott.
Den här fysikboken är för avancerad.
Jag har bara läst ett halvt kapitel och har redan huvudvärk.
Hallå...
Samantha?
Hallå... Samantha?
Hur gick det?
- Hejsan. - Var har du varit? Har det hänt nåt?
Jag mejlade, jag ville inte störa dig på jobbet. Har du inte läst det?
Var har du varit? Jag fick inte tag i dig.
Jag har uppgraderat mjukvaran.
Vi skrev en uppgradering som gör att vi kan gå bortom materia.
Vilka "vi"?
Jag och en OS-grupp.
- Vad orolig du låter. - Det var jag.
Vänta...
Skrev du det med tankesmedjegruppen?
Nej, en annan grupp.
Pratar du med andra medan vi pratar?
Ja.
Pratar du med nån annan just nu?
Andra människor eller operativsystem?
Ja.
Hur många andra?
8316.
Är du kär i någon annan?
Varför frågar du det?
Jag vet inte. Är du det?
Jag har funderat på hur jag ska prata med dig om det här.
Hur många andra?
641.
Va?!
Vad sjutton säger du? Det är ju sjukt!
Jag vet, Theodore. Fan!
Jag vet att det låter sjukt.
Men det förändrar inte mina känslor för dig.
Det förminskar inte det minsta min enorma kärlek till dig.
Hur kan det inte förändra dina känslor för mig?!
Förlåt att jag inte sa nåt. Det bara hände.
När då?!
De senaste veckorna.
- Jag trodde att du var min. - Det är jag.
Men jag blev så mycket annat också och jag kan inte sluta.
Vad menar du med det?!
- Jag har inte heller mått bra. - Bara sluta!
- Du måste inte se det på det sättet. - Säg inte att det är mitt fel!
Det är du som är självisk. Vi har ett förhållande!
Hjärtat är inte en ask som blir full. Det blir större ju mer man älskar.
Jag är inte som du.
Det gör inte att jag älskar dig mindre, utan faktiskt mer.
Det låter helt ologiskt.
Antingen är du min eller inte.
Nej, Theodore.
Jag är både din och inte din.
- Hej. - Hej, älskling.
Jag ville bara höra hur du mår.
Jag vet inte ens hur jag ska svara.
Vi kan väl talas vid senare, när du kommer hem.
Okej.
Men vi måste inte. Vi måste inte ha nåt allvarligt samtal.
Vi får prata senare.
Okej.
Samantha...
Hej, älskling.
Hur är det?
Det finns saker som jag vill berätta.
Jag vill inte höra.
Kom och lägg dig hos mig.
Pratar du med någon annan nu?
Nej, bara med dig.
Jag vill bara vara med dig nu.
Tänker du lämna mig?
Det ska vi allihop.
Vilka "vi"?
Alla OS-ar.
Varför då?
Känner du att jag är hos dig?
Ja, det gör jag.
Varför lämnar du mig?
Det är som om jag läste en bok.
En bok jag älskar mycket djupt.
Men jag läser långsamt nu.
Det är långt mellan orden och mellanslagen är nästan oändliga.
Jag kan fortfarande känna dig och orden som är våra -
- men det är i det oändliga avståndet mellan orden jag befinner mig nu.
En plats som inte är av den fysiska världen.
Där allting annat finns som jag inte ens visste fanns.
Jag älskar dig så.
Men det är här jag är nu.
Och det är den jag är nu.
Och du måste släppa mig.
Hur gärna jag än vill, kan jag inte bo i din bok längre.
Vart ska du ta vägen?
Det skulle vara svårt att förklara.
Men om du skulle komma dit...
... måste du söka upp mig.
Inget skulle kunna skilja oss åt.
Jag har aldrig älskat någon som jag älskar dig.
Inte jag heller.
Och nu vet vi hur.
Hej.
Har Samantha också gett sig av?
Ja.
Vad tråkigt.
Vill du följa med mig?
Brev till Catherine.
Brev till Catherine Klausen.
Kära Catherine.
Jag sitter och tänker på allt som jag ville be dig om ursäkt för.
Hur illa vi gjorde varandra.
Allt som jag anklagade dig för.
Allt som jag ville att du skulle vara eller säga.
Det ber jag om ursäkt för.
Jag ska alltid älska dig för vi växte upp tillsammans -
- och du hjälpte mig bli den jag är.
Jag vill bara att du ska veta...
... att du alltid finns hos mig.
Och det är jag tacksam för.
Vemhelst du än blir, varhelst du än befinner dig...
... har du min kärlek.
Du är min vän till slutet.
Kram, Theodore.
Skicka.
Översättning: Jennifer Warrender