Tidligere på Homeland...
Jeg vet du jobber med Saul Berenson.
Jeg vet også at han nettopp sendte en gruppe til Moskva.
Hvorfor er de der?
For å hente Simone Martin.
Se for deg Simone Martin si i full offentlighet her til lands
at alt vi beskylder Keane for, egentlig er russernes skyld.
Får ambassadøren høre det, går oppdraget til Saul i vasken.
Plan A ved dachaen gikk til helvete.
Laget gikk i en felle.
Forklar meg hvordan du brukte det 25. grunnlovstillegget
til å fjerne en president som hverken er i koma,
eller på noen som helst måte uegnet, men helt klart har evnene på plass.
Elizabeth Keane er ikke president lenger.
Den godkjennelsen vi hadde, finnes ikke lenger.
Det finnes splid på deres kant, som vi kan bruke mot dem.
Hva vil du?
Jeg vil ha Simone Martin.
Vi er under angrep.
Yakushin, mennene hans,
de drar folk ut av bygningen.
Hele greia er på grunn av deg.
Kreml har mistet kontrollen. Du er problemet.
Hva tror du de vil gjøre?
Du er unnværlig.
Vakter!
Den grå Mercedesen.
Hun er i den!
Går det bra?
Ja.
Hold deg nede, ok?
- Venter de oss på ambassaden? - Ja.
Var det med i planen?
Mer eller mindre.
Bare det at vi ikke forventet å ha Yevgeny etter oss.
Men det har vi ikke.
Ikke enda iallfall.
Til venstre.
Videoklipp fra området viser et voldelig angrep
ved hovedkvarteret til GRU, etterretningstjenesten i Russland,
der personell blir dratt ut, banket
og truet med våpen av medlemmer av SVR,
utenlandsetterretningen i Russland,
en moderne etterfølger...
Hva er dette? Hva er det som foregår?
Russerne kjemper tydeligvis mot hverandre.
Pisspreik, det er Saul Berenson, og du sendte ham dit.
Du trodde kanskje jeg ikke fikk greie på det?
At jeg ikke ville få med meg at du sendte en forbanna tidsbombe til Moskva?
Hva gjør han?
Hva er oppdraget?
Han... diskuterer aktive russiske tiltak
med etterretningstjenesten deres.
Virkelig? Er det å diskutere aktive tiltak?
Du vil ikke svare meg, greit.
Jeg trekker ham ut med det samme.
Ikke gjør det!
Hvorfor ikke?
Hvorfor skulle jeg ikke det?
Simone Martin.
Hva med henne?
Jeg fortalte jo at hun er en russisk agent.
Var en russisk agent.
Nei. Hun er i live, i Moskva.
Saul er der for å ta henne med tilbake.
Simone er medlem i GRU. Det er hovedkvarteret til GRU.
Vi antok det var en del av oppdraget til Saul,
men noe har tydeligvis gått galt.
Så det tror du?
Jeg skulle blitt informert om dette.
Du skulle ha informert meg!
Jeg kunne ikke ta sjansen på det.
Hvilken sjanse?
At jeg ville sette i fare en amerikansk operasjon
på bakkenivå?
Ja.
Hvorfor i alle verden skulle jeg gjøre det?
Av samme grunn du forrådte meg for to dager siden.
Saul.
De har pakken.
Hør etter.
Vi skal hjem.
Vi drar nå.
Ikke gå til rommene, gå direkte til parkeringshuset.
Oberst.
Herr Berenson, har noe skjedd?
Det du forutså.
Alle endringene i Washington. Jeg er kalt tilbake.
Er du ikke sikkerhetsrådgiver lenger?
Jeg sa kalt tilbake, ikke sparket.
Den nye presidenten vil snakke med meg.
Han ba meg også invitere deg og general Yakushin til Washington,
for å fortsette samtalene der.
Det vil jeg gjerne.
Dette er Saul Berenson.
Få henne inn i bilen.
Alt klart?
Det venter en politieskorte utenfor.
Flyet står klart.
- Takk, Jim. - Ikke takk meg enda.
Yevgeny. Er det gjort?
Nei. Hun kom seg unna.
Helvete, lot du henne gå?
Jeg beordret deg til å...
Hør på meg! Jeg lot henne ikke gå. Hun kom seg unna.
Vi vet hvilken bil hun er i. Vi leter etter den nå.
Jeg ringer deg tilbake.
Stopp!
Hva er det?
Alle må ut av bilen.
- Hva behager? - Alle ut, sa jeg!
Oberst, ro deg ned.
Skru av tenningen.
Kom igjen, du dummer deg ut.
Gjør jeg?
Vi fant henne.
Zhukov-gata, i retning øst...
Mot den amerikanske ambassaden.
Politiet er på vei for å sperre av.
Ring meg når dere har henne.
Beklager. En misforståelse.
God tur.
Hvem er det som ringer deg hele tiden?
Ingen.
Nei, ikke gjør det!
Hvem?
Det er Janet. Hun jobber for senator Paley.
Fortell.
Hun kom hjem til meg...
...for å få greie på hva Saul driver med.
Jeg aner ikke hvordan hun knyttet meg til det.
Truet hun deg?
Og du fortalte om planene om å bringe Simone tilbake.
Det var derfor russerne ventet ved dachaen.
Saul er på vei til flyplassen.
Har du fortalt noen hva som skjer nå?
Nei, ingenting. Ikke et ord.
Derfor svarer jeg ikke på telefonen.
Slik at hun ikke finner på noe, og prøver å finne oss.
Jeg er virkelig lei meg for det.
Jeg også.
Akkurat nå må jeg holde deg under oppsyn.
Kom igjen.
Sitt hos meg. Ok?
- Helvete. - Helvete.
- Max, kan du høre meg? - Ja.
Vi er avskåret fra ambassaden. Hvor er Saul?
Han forlot hotellet med pakken for fem minutter siden.
Vi må vinne oss litt tid.
Førti minutter, kanskje en time, før de er i luften.
Hva gjør du?
De kjenner bilen. Jeg må gå til fots.
Jeg drar ikke fra deg.
Det er ikke diskutabelt.
Jeg og Saul avtalte det. Dersom noe gikk galt, var dette planen.
Og la dem få tak i deg?
Nei, for å kjøpe tid.
For det som virkelig gjelder, ikke meg, men Simone.
De har sett oss.
- Hvilken stasjon er det? - Sjekker.
Husk, vi er diplomater på vei hjem.
Slik at du vet hvem du er.
Carrie Mathison, favoritten din.
Hva har skjedd med henne?
Ikke bekymre deg for det.
Hun gikk over taket for å få fatt i meg. Visste du det?
Skal du bare etterlate henne her?
Kamera én.
Der er hun. Øverst i trappene.
Vi har henne.
Si at jeg kommer.
Saul.
Hva driver du med?
Dette er et diplomatisk kjøretøy.
Du, ut.
Ingen skal noe sted.
Denne mannen er en morder.
Du tar feil. Vi er amerikanske diplomater.
Denne mannen er ettersøkt.
Det er dachaen. De har bilde.
Vi har diplomatisk immunitet.
Ordren er å foreta en arrestasjon.
Nei, det kommer ikke til å skje. Vi har diplomatisk immunitet.
Vi er beskyttet av internasjonal lov.
Dra til helvete, ditt rasshøl!
Lås den!
Sett meg over til ambassaden, nå.
President, herr Berenson ønsker å snakke med deg.
Han sier det haster.
Sett ham over.
Herr Berenson?
President, jeg befinner meg på Ostafyevo flyplass utenfor Moskva,
på et diplomatisk oppdrag beordret av president Keane.
Jeg er klar over det.
Da er du også klar over betydningen av arbeidet vårt her.
Hva vil du?
Vaktene nekter å la flyet vårt dra.
Jeg vil du skal kontakte russerne og minne dem på
at dette er et diplomatisk oppdrag,
at vi alle har diplomatisk immunitet og må få gå ombord.
Hvorfor holder de dere tilbake?
Politiet hevder at en i gruppen vår er ettersøkt
i forbindelse med et mord utenfor Moskva.
Og var han involvert?
Nei. Feil person.
Og har oppdraget vært en suksess?
Hva sa du?
Du hørte meg. Har oppdraget vært en suksess?
Ja, det har det.
Men dersom ikke denne situasjonen her løses snart, vil det endre seg.
Jeg ringer deg tilbake.
Han har henne, ikke sant?
Simone Martin.
Så du vet hun er i live?
Ja.
Og ikke et offer for Keanes terrorstyre, slik du har påstått?
Nei, men det er ikke saken nå.
Så hva er saken da?
Dersom Saul Berenson returnerer med Simone Martin til USA,
vil Keane få tilbake plassen bak det skrivebordet,
og føle seg både berettiget og hevngjerrig.
Du sitter med statsanliggende og speiderleirer igjen.
Hva er rådet ditt?
Den russiske ambassadøren ventet i Roosevelt-rommet da jeg kom.
Sa han har bedt om et møte hele formiddagen.
Fortell ham sannheten.
Som er?
At ikke det var du som sendte Berenson til Moskva.
Du skapte ikke alle disse urolighetene.
Du er ikke ansvarlig for denne grensetøyingen til Elizabeth Keane.
Advarsel. Forlat området øyeblikkelig. Dette er en sikkerhetsalarm.
Kom ut!
Max, er du der?
- Ja. - Vær så snill å si at Saul er på flyet.
Nei. Det er vanskeligheter på stripen.
De får ikke lov å gå ombord.
Jesus!
Hun er her inne!
Slå den inn.
Få tak i en øks.
President.
Ambassadør, beklager at du måtte vente.
Det har vært litt av en morgen.
Tilgi meg for at jeg går rett på sak,
men hendelsene i Moskva skaper stor bekymring.
For meg også.
Ja, spesielt fordi vi har klare bevis
på at de ble igangsatt av folk i din...
Vent.
Jeg tror vi gjør dette i feil rekkefølge.
Jeg ba om å få treffe deg
fordi vi i dette øyeblikk har en situasjon på Ostafyeo flyplass.
Sikkerhetsfolkene dine
hindrer Saul Berenson og folkene hans å forlate landet.
De blir faktisk holdt tilbake.
Jeg vil ha dem ut øyeblikkelig.
President, dette er absolutt ikke det vi snakket om.
La meg snakke ferdig, senator.
Herr Berenson er der på et diplomatisk oppdrag,
og har derfor diplomatisk immunitet.
- Men han har... - Akkurat som deg.
Og dersom folkene hans ikke får lov
å gå ombord i flyet de neste fem minuttene,
lukker jeg ambassaden din
og tilbakeholder alle russiske diplomater,
med deg som førstemann.
Ring Moskva.
La herr Berenson dra.
Og du, senator,
kan dra deg til helvete ut av Det hvite hus.
- Carrie? - Ja.
Anson kom seg inn på ambassaden.
Takk Gud.
Hva med Saul?
Ikke enda.
Saul.
Max, jeg har ikke mer tid.
Jeg er hos deg, Carrie.
Kjør.
Du!
Carrie! Saul er avgårde.
TRE DAGER SENERE
Sikkerheten er uvanlig stor i dag, før vitneutsagnet til Simone Martin
foran etterretningsultvalget i senatet,
et vitneutsagn som er forventet å være
en fullstendig renvaskelse av Elisabeth Keane,
som ble avsatt for fem dager siden.
Senator Paley, som ledet tiltaket, ble selv arrestert tirsdag morgen,
under en operasjon ledet av FBI,
og er tiltalt for kriminell sammensvergelse med utenlandske makter.
Stabssjefen hans, Janet Bayne,
sies å samarbeide med etterforskerne.
I Det hvite hus skal i mellomtiden
Keane avlegge ny ed
klokken tolv østkysttid.
Kilder sier til CNB at hennes første offentlige handling
vil være å signere en rekke ordrer
om ganske dramatiske sanksjoner mot Russland.
Da har visst Simone Martin kommet inn i høringssalen.
La oss se.
I henhold til utvalgets praksis,
bes vitnet reise seg og avlegge ed.
Sverger du at ditt vitnemål i denne høringen
kun vil inneholde sannhet og intet annet,
foran Gud?
Ja.
Vær så god sitt.
Bekreft ditt fulle navn, er du snill?
Simone Marie Martin.
Frøken Martin, utvalget takker for at du har kommet hit i dag.
Det er mye som avhenger av dine ord,
så vi starter bare med én gang, dersom det er greit for deg.
Kan du fortelle det amerikanske folk hva GRU er?
GRU er et utenlandsk etterretningsbyrå
underlagt det nasjonale forsvaret i Russland.
Hva er ditt forhold til denne organisasjonen?
Jeg fungerer som kaptein i GRU.
Den er til deg, Carrie.
Kan du være så snill å beskrive hva oppgaven til en kaptein er?
Ulike ting.
Jeg er en operativ agent og jobber i felten.
Frøken Martin, hva var ditt siste oppdrag?
Jeg var del av et lag sendt hit for å splitte det politiske systemet i USA.
Hvordan?
Med de midler som måtte til.
Gi meg et eksempel på hva du prøvde å gjøre.
Kom igjen, søta, bare si det.
Vi prøvde å velte presidenten deres.
Ja!
Gjør godt, ikke sant?
Å endelig høre sannheten.
- Ja. - Det er helt sikkert.
Dere aner ikke!
Så dette er rommet hvor alt skjedde.
Jeg ønsket å treffe dere alle,
og si takk.
Så tusen takk.
Dere var fantastiske.
Jeg ønsket også å fortelle dere at jeg gjør alt i min makt
for å hente Carrie Mathison hjem.
Alt.
Det lover jeg dere på tro og ære.
Kom igjen, Saul. Introduser meg for alle sammen.
Sandy Langmore.
En ære å treffe deg, president.
Clint Prower.
- Hei. - Hei.
Max Pietrowski.
Hei.
Hvordan er boken?
God.
Får tiden til å gå.
Ja. Takk for at jeg fikk den.
Kom.
Selvsagt.
Dette betyr vel at Simone allerede har vitnet,
eller skal det.
Sitt ned.
Jeg kommer ikke til å redde dere nå,
ved å lese opp noen erklæringer som hevder alt er en CIA-sammensvergelse.
Det tror jeg du vil.
Hva er poenget egentlig?
Folk vil skjønne at erklæringen er tvungen.
- Ingen vil tro på det. - Det trenger de ikke.
Så lenge det er sådd tvil,
det er alt jeg trenger.
Noe å vanne og la vokse.
Enda en grunn til å ikke å gjøre det.
Medisinen din.
Den nye medisinen.
Ja, jeg kjenner til alt sammen.
Er det meningen jeg skal la meg imponere?
Nei, det er meningen du skal spørre deg selv
hvordan du ønsker å bruke resten av tiden din her.
Lese bøker du får av Alexander og trene på gårdsplassen?
Eller bli sprø,
og låses inne på et asyl?
Kom med erklæringen.
Innrøm din skyld, beklag overfor det russiske folket,
så er pillene dine så lenge du trenger dem.
Nei, sa jeg.
Det blir månedsvis, Carrie.
Kanskje lenger.
Svært mektige menn er oppbrakte.
De utleverer deg ikke mot ingenting.
Tenk over det.
Du må bestemme deg innen i morgen.
Alexander.
Ikke enda. Holder fremdeles på.
Si de skal få hele utkastet tre timer før sending.
Det er opp til presidenten.
Vent litt, jeg skal spørre henne.
Reiko lurer på om hun skal nevne
at du valgte kvelden i morgen
siden det er dødsdagen til Andrew.
Du vet svaret på det.
Min sønn holdes utenfor.
Det blir et nei,
og jeg ringer deg tilbake angående det andre.
Hva med meg?
Når får jeg se utkastet?
Når jeg er klar for å vise det til deg.
Forresten, visepresidenten har bedt om litt tid med deg,
etter innsettelsen.
- Hvorfor det? - Ingen anelse.
Finn ut av det,
og send ham tilbake til lekekassa.
Jeg er ferdig med å leke med ham.
Takk.
Ralph.
- President. - Ikke helt enda.
Takk for at du har holdt fortet.
Det var en stor ære.
Og til alle dere for å ha støttet meg, tusen takk.
- Justisminister. - Ma'am.
Når du er klar.
Nå passer fint.
Legg din venstre hånd på bibelen,
løft din høyre hånd og gjenta etter meg.
Er det samme ed som for 100 dager siden?
Ja, ma'am.
Da husker jeg den nok.
Jeg sverger på tro og ære
at jeg trofast skal utføre
mine plikter som president i USA
og vil, etter mine beste evner,
bevare, beskytte og forsvare
den amerikanske grunnloven.
Alexander.
Jeg må spørre deg om noe.
Selvsagt.
Kom inn et øyeblikk.
Yevgeny har en boks med piller, medisiner som jeg tar.
Uten den,
går jeg fra vettet.
Jeg blir sprø.
Jeg gjør hva som helst.
Hva som helst.
Jeg vet ikke om det er mulig.
Jeg skal prøve.
David sa du ville ha en samtale.
- Ja. - Vær så god.
Er det sant, dette med den nye runden sanksjoner
du planlegger å kunngjøre i morgen?
Det stemmer.
Overdriver jeg?
Ikke i det hele tatt.
Det amerikanske folket trenger å vite
helt hvor du står i forhold til Russland, og hvorfor.
Hva er det da?
Politikken er ikke problemet, men metoden.
Utøvende ordrer, formell forordning.
Jeg tror du går glipp av en mulighet her.
Hvordan det?
Irettesettelsen av russerne er den perfekte sak for bi-partisanene.
I stedet for å handle alene,
hvorfor ikke få kongressen med på det?
Fordi det legger vår agenda over på et juridisk rammeverk
som har glemt hvordan man lovgir.
Du har rett. Selvsagt.
Det er ikke uten risiko.
Men det positive aspektet
er enormt.
Bygg broen nå, og la den nasjonale politikken krysse senere.
Nettopp.
Jeg er ikke sikker på at timingen er riktig.
I denne byen finnes aldri et dårlig tidspunkt å gjøre ting på en ny måte.
Hvis ikke, er det bare demokrater og republikanere,
republikanere og demokrater som sager landet i to.
Vet du hva, Ralph? La meg tenke på det.
Selvsagt, president.
David, tusen takk.
Jeg nekter å tro at du falt for den.
Jeg vet ikke. Det hørtes ikke så galt ut.
Kom igjen.
Mannen har instinkt, Elizabeth, og evner.
Selv den andre siden liker ham.
Men nå er det vi som tråkker på dem, for én gangs skyld.
Jeg tror det er det som er poenget hans.
Før eller siden må noen stanse
denne onde syklusen av partifordeler
og begynne å utøve litt selvbeherskelse, når de har makten.
Trenger det å bli meg?
Greit, jeg sa jeg skulle tenke på det.
Det skal jeg.
Hva mer?
Sa du at Paley ville snakke med meg?
Jeg ber ham holde seg unna.
Nei, ikke gjør det.
Han vil jeg kanskje snakke med.
Jeg ser tre navn, men ingen Alexei Gorin.
Gorin er viktig.
Hvis hun virkelig er så verdifull...
Jeg har sagt det, jeg får det ikke til, selv om jeg ønsker.
Synd.
For Guds skyld.
Vi tilbyr dere tre av de viktigste fangene
i det siste tiåret.
Ingen i Moskva er i humør til å forhandle uansett.
Kanskje det er best du venter noen måneder.
Jeg kan ikke vente noen måneder.
Jeg vet ikke engang om hun er i live om noen måneder.
Så sett Gorin tilbake på listen.
D.C. Sentral Forvaring
Kom inn.
President.
Jeg lot en forferdelig ting skje.
Folk ble drept.
Jeg ber om din tilgivelse.
Jeg ber ikke for min del.
Jeg vet at jeg ikke slipper ut herfra i nærmeste fremtid.
Jeg ber på vegne av familien min.
Min hustru, Sally,
guttene mine, Harry og Sam Junior,
alle uten skyld.
Jeg har vært i det offentlige i 40 år.
Den første jobben min var dyreoppsynsmann, i Pima, Arizona.
Bokstavelig talt hundefanger.
Jeg har ikke hatt en dag i privat sektor.
Aldri brukt stillingene mine, inkludert senatet,
til fordel for meg selv.
Kanskje det er vanskelig for deg å tro, men jeg er ingen rik mann,
og uten pensjonen min,
har ikke familien min nok å leve for.
Sally, hun er ikke frisk.
Elizabeth,
vær så snill. Jeg ber deg.
Straff meg, ikke dem.
For Guds skyld, si noe!
Middag.
Blomkål og gulrot-stroganoff.
Det er ikke så ille.
Takk.
Tusen takk.
Vær så god.
Kom tilbake senere i kveld.
ANDREW N KEANE KAPTEIN AMERIKANSK HÆR IRAK
19 MARS 1979 14 MAI 2007
Kom igjen, folkens. Sjekk mikkene. Hvor er erstatteren?
Hva er det som skjer?
POTUS har endret mening.
Jeg trodde du visste det.
- Hvor er hun? - I huset.
Hun ba om å ikke bli forstyrret.
Kom inn.
- Kan vi snakke litt? - Nei. Bli.
Ikke se så bekymret ut, David.
Vi har diskutert dette.
Øst-rommet. Maktgangen frem til podiumet.
Du er alltid bedre foran et levende publikum.
Det går fint.
Ikke si at det går fint.
Fortell meg hva som foregår.
Du var den som ville jeg skulle lytte til visepresidenten.
Det har jeg altså.
Ok.
Derfor flytter jeg talen til kontoret.
Jeg vil sitte og snakke direkte til det amerikanske folket. Fra hjertet.
Slik som etter Lucasville.
Det er ikke den talen som er på skjermen nå.
Jeg kommer ikke til å bruke skjermen.
- Hva? - Du hørte hva jeg sa.
Jeg går utenom manus. Det jeg føler for.
- Du tuller. - Nei.
Vil du ødelegge den ene sjansen til å introdusere ditt nye deg for landet?
Det er enda tid.
- La meg og Josh sette sammen noe... - Nei!
Stol på meg, David.
Jeg klarer dette.
Vel?
Hva?
Tiden er ute. Du må bestemme deg.
Det har jeg. Jeg gjør det ikke. Ingen erklæring.
Synd.
Jeg håpet virkelig du ville gjøre dette enkelt for oss begge.
Vanskelige greier.
Det er jo faktisk ikke så mye å be om.
Jeg kan jo få deg til å endre mening.
Umulig.
Selv om jeg forteller at Alexander har fått ny jobb?
Sikkerhetsvakt i Syria.
Alexander.
Du må gratulere ham. Det er en forfremmelse.
Gratulerer.
Og den pillen du fikk av ham i går,
sukker.
Jeg beklager at jeg leker slik med følelsene dine.
Jeg håper du ser situasjonen litt mer klart nå.
Dra til helvete!
Siste sjanse. Les erklæringen.
Jeg spør ikke enda en gang.
Dra til helvete.
Nei.
Der er visst dit du skal.
Vær klar, studio. Femten sekunder.
Ok, alle setter seg ned. Pent og rolig.
Åtte sekunder til sending.
Fire, tre, to...
Mine damer og herrer, den amerikanske presidenten.
God kveld.
PRESIDENTEN TALER TIL NASJONEN
Jeg skulle egentlig lese en forberedt tale i kveld,
om hvordan Russland har ført en skjult krig mot mitt presidentskap og landet.
De av dere som fikk med dere senatets høring i går,
vet hva jeg snakker om.
Dere bør også vite at dette ikke er noe nytt.
Vi har vært under en eller annen form for russisk angrep helt siden 50-tallet.
Det som idag er annerledes, er hvor enkelt mål vi er,
så splittet vi er som nasjon, mer enn det jeg noen gang kan huske.
Det må jeg ta noe av skylden for.
Attentatet mot meg tidligere i år
gjorde meg vettskremt.
Det gjorde meg virkelig sint,
og jeg prøvde å ta igjen.
Jeg hadde ingen rett til å bruke dette embetets makt for å ta mine fiender.
Jeg tror ikke det var ulovlig, men det var galt.
I over 200 år har vi hatt en engel, som har våket over dette landet.
I det siste har jeg lurt på hvor hun har blitt av.
Se dere rundt, vi er i vanskeligheter, også demokratiet vårt.
Og det er ikke Russlands feil. Det er vår.
Det er vi som tar livet av det.
Når vi ser for oss sviktende demokratier, tenker vi revolusjoner,
militære og bevæpnede menn i gatene.
Men det blir mindre og mindre vanlig.
Tyrkia, Polen, Ungarn, Nicaragua, Filippinene.
Demokratier dør ut når vi ikke ser,
når vi ikke følger med.
og slutten kommer ikke i løpet av et øyeblikk,
men sniker seg på, slik som skumringen.
Først legger vi ikke merke til det.
Jeg har brukt mye av ettermiddagen med visepresident Warner,
som jeg anser som en svært ærefull og anstendig mann.
Han og jeg er enig om at landet vårt er kommet til et kritisk punkt,
låst i eksistensielle konflikter om rase, identitet og kultur.
Tegnene gir seg til kjenne over alt, og de blinker rødt.
PRESIDENT KEANE TALER TIL NASJONEN
Noe må endres, det må gjøres noe dristig.
Jeg mener ikke at jeg har alle svarene,
men jeg vet at jeg har blitt en del av problemet.
Når jeg snakker, hører halvparten av dere bare løgner.
Ikke bare er det uakseptabelt,
det vil nok heller ikke endre seg i nærmeste fremtid.
Ingen leder alene kan redde et demokrati,
men uten en leder med tillit, er det umulig å redde det.
Av den grunn, vil jeg ved midnatt
trekke meg fra embetet som president for USA.
Visepresidenten vil innsettes som president
på samme tid, i dette kontoret.
Det finnes folk som vil mene at jeg trekker meg tilbake fordi jeg er svak.
Det er jeg ikke.
Jeg er sterkere enn noen gang.
Det finnes folk som vil påstå det er fordi jeg er kvinne.
Og om det trengs en kvinne for at dette landet skal ta til fornuft igjen,
så får det bare være.
Så la oss avlegge et løfte her i kveld,
et amerikansk løfte til hverandre,
at i stedet for å brenne jord mellom hverandre,
skal vi hver eneste dag prøve å finne det som forener oss.
I morgen vil vi ha en ny president.
Hjelp ham. Be for ham.
Hele fremtiden avhenger av det.
God natt, og Gud velsigne Amerika.
SYV MÅNEDER SENERE
RUSSISK-ESTISK GRENSE NARVA-ELVEN
De kommer i denne retningen.
Kan vi bekrefte det er henne?
Med nitti prosent.
Hvordan er formen hennes?
Vanskelig å si.
Bør ikke vi også komme oss avgårde?
Ikke enda.
Jeg vil se henne først.
Det er henne.
Hent fangene.
Herregud! Er det Gorin?
Ja.
Det ante jeg ikke.
Carrie.
Er alt bra med deg?
Carrie.
Oversatt av: Yvonne Kallhovd