Агов?
Є тут хто?
Гей! Рятуйте!
З Л О
Дістаньте його.
День перший, салаго.
Прокинься і співай.
По-моєму, він вилитий прибиральник.
Мені помічник на кухні не завадить.
О, так у нас тут утікач!
У важно роздивися.
ТОЙ, ЩО БІЖИТЬ ЛАБІРИНТОМ
Він до твоїх послуг.
Привіт.
Здоров, салаго.
Більше ти не тікатимеш. Ясно?
Добре.
Мене звати Албі.
Розкажеш щось про себе? Хто ти?
Звідки? Хоча б щось.
Ні.
Можеш сказати, як тебе звати?
Я нічого не пам'ятаю.
- Чому я нічого не пам'ятаю? - Це нічого.
Та розслабся.
Розслабся.
Це нормально.
Так було з кожним із нас.
За день чи два ти згадаєш, як тебе звати.
Це єдине, що вони в нас не забирають.
Де це я?
Давай покажу.
Тут ми їмо.
Тут спимо.
Іжу вирощуємо власноруч. Курені теж самі будуємо.
У се необхідне нам дає Ліфт. Решта - наша справа.
Ліфт?
Так. Його піднімають сюди раз на місяць зі свіжими припасами і новим салагою.
Цього місяця підняли тебе.
Вітаю.
Піднімають? Але хто? Хто нас сюди привіз?
Цього ми не знаємо.
У се гаразд, Албі?
Салаго, знайомся, це Ньют.
Коли мене нема, він за старшого.
Тоді добре, що ти завжди є.
Ох ти тоді й кинувся навтікача.
Я навіть на мить подумав, що ти зможеш стати бігуном,
доки ти не зарився пикою в землю.
Прикольно вийшло.
Стійте, "бігуном"?
Ньюте, будь другом. Біжи знайди Чака.
- Добре. - Дякую.
Слухай, вибач, я в двох словах.
Ти трохи пізно прибув, у нас багато роботи.
На сьогоднішній вечір ми запланували дещо особливе.
Так. От побачиш.
Сподіваюся, ти не боїшся висоти.
Давай. Лізь за мною.
Це все, що в нас є.
Ми тяжко працювали, щоб це створити.
Якщо ти поважатимеш наше житло,
ми з тобою порозуміємося.
А що там?
У нас є лише три правила.
Перше: Працюй не менше за інших.
Халявщикам тут не місце.
Друге: Ніколи не підставляй іншого Ґлейдера.
Нічого не вийде, якщо ми не довірятимемо одне одному.
І найважливіше:
Ніколи не йди за ті стіни.
Зрозумів мене, салаго?
Здоров, Албі!
Привіт, Чаку. Де це ти був?
По суті, у всіх нас одна й та сама історія.
Ми приходимо до тями в Ліфті, Албі проводить нам екскурсію,
і от ми тут.
Не хвилюйся.
Ти вже сприйняв це краще за мене у свій час.
Я тричі наклав у штани, доки мене витягали з ями.
Ні, ти що?
Чуваче, ти куди?
Я просто хочу подивитися.
Дивися, скільки хочеш, але всередину не заходь.
Чому? Що за цими стінами?
Я не знаю. Знаю лише те, що мені кажуть.
І нам не можна звідси йти.
Здоров, Чаку. Новий салага?
І як, класно, що тебе підвищили?
Дуже класно, Бене.
Ти ж казав, що нікому не можна звідси йти.
Я сказав, що звідси не можна йти нам.
Вони - інша справа, це бігуни. Вони знають про лабіринт більше за всіх.
Стій, що?
Що?
Що? Ти щойно сказав "лабіринт".
Хіба?
Так.
Ти куди? Що ти робиш?
Я просто подивлюся.
Я ж казав, тобі не можна. Ніхто туди не йде, особливо зараз.
Там небезпечно.
Гаразд, добре, я не зайду.
Е!
Не варто нам так більше зустрічатися, салаго.
- Відчепися від мене! - Гаразд! Спокійно, спокійно.
- Не торкайся до мене! - Легше!
Та розслабся.
Та що це з вами таке?
Заспокойся, добре?
Не заспокоюся, ясно? Чому ніхто не каже, що там?
- Ми тебе оберігаємо. - Це для твого блага.
Ви мене тут не втримаєте.
- Я тебе туди не пущу. - Чому це?
Якого біса?
Наступного разу ніхто тебе не триматиме.
Вітаю у Ґлейді.
Підпали його!
Оце так перший день, салаго.
Ось.
Міцне, аж дух перехоплює.
Господи! Що це таке?
Хто його знає.
Рецепт Ґеллі.
Секрет фірми.
Так, проте він все одно покидьок.
Він сьогодні тобі життя врятував.
Повір. Лабіринт - небезпечне місце.
Ми тут у пастці, так?
Поки що.
Але
бачиш тих хлопців?
Он там, біля вогнища?
Це бігуни.
Той посередині - це Міно.
Він - лідер бігунів.
Щоранку, коли ті двері відчиняються, вони біжать лабіринтом,
складаючи його карту, запам'ятовуючи, намагаючись знайти вихід.
І давно шукають?
Три роки.
І нічого не знайшли?
Не так це й легко.
Слухай.
Чуєш?
Це лабіринт, він змінюється.
Він змінюється щоночі.
Як таке взагалі може бути?
Можеш спитати у людей, які нас сюди привезли, якщо зустрінеш тих виродків.
Слухай, правда в тому,
що бігуни - єдині, хто знає, що там.
Вони серед нас найсильніші й найшвидші.
Це й добре,
бо якщо вони не повернуться до того, як зачиняться ті двері,
то будуть заперті там на цілу ніч.
А до ранку в лабіринті ще не дожив ніхто.
Що там з ними відбувається?
Ми звемо їх Ґріверами.
Звісно, ніхто їх не бачив, а як і бачив, то вже не розкаже.
Але вони там.
Що ж, досить запитань на один вечір. Ходімо.
Ти ж ніби шанований гість.
Ні! Ні, ходімо. Давай я тобі все тут покажу.
Пішли.
А це в нас будівельники.
У них золоті руки,
а от голови, на жаль, порожні.
А ще в нас є Вінстон,
лідер М'ясників.
І два лікаря, Клінт і Джефф.
- Здоров, як життя? - Здоров, Ньюте.
Більшість часу вони бинтують м'ясників.
А що, як я хочу стати бігуном?
Ти чув хоч слово з того, що я сказав? Бігуном не хоче бути ніхто.
До того ж спершу тебе мусять обрати.
Обрати? Хто?
Ну що, салаго?
Перевіримо, з якого ти тіста?
Салага! Салага!
Гаразд. Добре.
Правила прості, салаго.
Я пробую виштовхнути тебе з кола,
а ти маєш протриматися довше п'яти секунд.
Легше, він же салага.
Готовий?
Вставай, хлопче.
Ну ж бо, салаго. Ми ще не закінчили.
Я тобі не салага.
Більше тебе так не називати?
А як тебе називати? Козлом?
Що скажете, хлопці? Схожий він на козла?
Вставай!
Знаєш що? Мабуть, буду називати тебе козлом.
Оце так, салаго!
Непогано як для салаги, еге ж?
Томас.
Томас. Гей!
Томас!
Я згадав своє ім'я. Я Томас!
Томас!
З поверненням додому, Томасе.
Молодець, Томасе.
Що це, в біса, було?
Це, друже мій, був Ґрівер.
Не бійся, тут з нами ти в безпеці.
Через ті стіни не пройде жодна істота.
Гаразд, хлопці.
Вкладаймося спати. Давайте.
Гарний був вечір.
Молодець, брате.
Тут з нами ти в безпеці.
Зло - це добре.
Що там назовні?
Томасе, Томасе.
Ти мене чуєш?
У се зміниться.
Томасе.
Іди за мною.
Тут так спокійно, правда?
Знаю, у це важко повірити, але так було не завжди.
У нас бували й чорні дні.
Багатьох хлопців ми втратили через страх.
Через паніку.
Відтоді ми пройшли довгий шлях.
Встановили порядок,
мир.
Так. Для чого ти мені це розповідаєш?
Бо ти не такий, як інші.
Ти допитливий.
Але тепер ти - один із нас.
І тобі слід знати, що це означає.
РОБ ДЖАСТІН ҐЕЛЛІ
СТІВЕН ДЖОРДЖ НІК
Що з ними сталося?
Я ж кажу,
бували чорні дні, Томасе.
А хтось пробував видертися нагору?
Пробував. Плющ до самого верху не росте.
До того ж навіть якщо видерешся, куди далі?
А Ліфт? Наступного разу, коли він підніметься...
Ні, це ми теж пробували.
Ліфт не опускається, доки в ньому хтось є.
- Гаразд, а якщо ми... - Ні, ми вже пробували, ясно?
Двічі.
Розумієш? Повір. У се, що спаде тобі на думку, ми вже пробували.
Єдиний вихід звідси - через лабіринт.
Слухай, хочеш принести користь?
Ось. Іди накопай нам ще добрив.
"Принеси ще добрив, Томасе".
"Точно, хлопці? Чимось іще допомогти не можу?"
"Ні, ти тільки носи добрива.
Ти знаєш, де вони. У сього лише посеред лісу".
ДЖОРДЖ
Ти Бен, так?
Не знаю, чи ми з тобою...
З тобою все гаразд?
Злізь із мене, ти!
Це ти винен.
Я тебе бачив.
Це ти зробив.
Я тебе бачив!
Гей! Агов!
Гей!
Рятуйте!
Допоможіть! Рятуйте!
Допоможіть!
Я тебе вб'ю!
Тримайте його.
Що ти робиш?
Спокійно, Бене.
Та що, в біса, сталося?
- Він просто на мене кинувся! - З тобою все добре?
Спокійно, Бене.
Ні. Ні.
Підніміть йому футболку.
Підніміть футболку.
Ні! Ні!
Будь ласка. Прошу.
Його вжалили.
Посеред білого дня?
Допоможіть мені, будь ласка.
Благаю. Будь ласка, допоможіть.
У яму його.
Допомагайте, народ. Тягніть його в яму.
Ні!
- Лікарю! - Благаю, не робіть цього!
Заспокойся, Бене.
Легше, Бене.
Вислухайте мене! Будь ласка!
Прошу, зупиніться, я вас благаю!
Це все він зробив!
Будь ласка, не треба! Ні! Ні, прошу! Допоможіть!
То що з ним сталося?
Це так зване "Перетворення".
Так буває, коли когось із нас жалять.
Слухай.
Відколи це сталося, ми не добилися від Бена жодного адекватного слова.
Він говорить маячню.
І стане тільки гірше.
Ця інфекція заразна. Він небезпечний.
Що він тобі казав?
Сказав, що бачив мене,
і що це все я винен.
Як я можу бути винен?
Відпочинь.
- Албі? - Так.
Що з ним буде?
Просто вислухайте мене. Благаю, просто вислухайте!
Будь ласка, Міно!
Албі!
Ні, будь ласка. Благаю, не треба.
Будь ласка, не робіть цього.
Палиці!
Підходьте ближче!
Ні, ні, ні! Будь ласка!
Ні, благаю! Прошу, не треба!
Я зможу видужати! Будь ласка, просто вислухайте мене!
Прошу, зупиніться, будь ласка!
- Заштовхуйте його всередину! - Стійте!
Я видужаю!
Тепер його забрав лабіринт.
БЕН
Як по-вашому, він зможе вижити?
Бен?
Ні.
До ранку в лабіринті не доживає ніхто.
Треба просто про нього забути.
Томасе.
Зло - це добре.
Не полегшуй їм життя.
Томасе.
Усе зміниться.
Зло - це добре.
Трохи болітиме.
Зло - це добре.
Томасе, ти мусиш обирати.
Але для чого Албі йти в лабіринт?
Він же не бігун.
Тепер усе інакше.
Албі вирішив пройти шляхом Бена, доки не сіло сонце.
Ти будеш допомагати?
То він повернеться туди, де щойно вжалили Бена...
Албі знає, що робить,
ясно?
Він знає це краще за кожного з нас.
Що це означає?
У се так, як ти чув, ясно?
Щомісяця Ліфт піднімає новачка.
Але хтось мав бути першим, правда?
Хтось мав цілий місяць провести у Ґлейді сам.
Це був Албі.
Тобто йому, мабуть, було несолодко.
Але коли один за одним почали з'являтися інші хлопці,
він зрозумів правду.
І дізнався, що найважливіше -
це те, що всі ми можемо покластися один на одного.
Бо ми всі - в одному човні.
Так.
Ось так, салаго.
Уже мали б повернутися.
Що буде, якщо вони не встигнуть?
Вони встигнуть.
А якщо ні, що буде?
Вони встигнуть.
Хлопці, ми що, не можемо когось за ними послати?
Це проти правил.
Або вони встигнуть вийти, або ні.
Ми не можемо ризикнути і втратити ще когось.
О ні.
Он!
Стійте, щось не так.
Давай, Міно, ти встигнеш!
Біжи! Ну!
Давай, ти встигнеш!
Міно, доведеться його кинути!
Вони не встигнуть.
Кидай його!
Томасе, ні!
Молодець.
Ти щойно себе вбив.
Що?
Що з ним сталося?
А ти як думаєш?
Його вжалили.
Що в нього з головою?
Я зробив те, що мусив.
Гаразд. Добре, допоможи мені його підняти.
Нам треба йти. Лабіринт уже змінюється.
Чуєш, Міно?
Ми не можемо просто кинути його тут.
Треба його підняти.
Швидше.
Посади його. Посади.
Нічого не вийде. Треба йти.
Нам треба йти!
Стій, ти про що? Треба його сховати.
- Де? - Не знаю.
Хочеш сказати, нема жодного місця, де його можна сховати?
Слухай мене, козлопикий, ясно?
Озирнися. Тікати нікуди!
Ти не розумієш.
Ми вже мертві.
Два, три...
Добре.
Що ти робиш? Що ти робиш?
Ти що робиш?
Треба тікати. Тікаймо, зараз же!
Ні-ні, ще трохи, і прив'яжемо.
Міно, будь зі мною.
Будь зі мною, Міно.
Ще трішечки, уже майже все.
- Вибачай, салаго. - Що?
Міно!
Гаразд.
Давай.
Чорт!
Ти скажений сучий син.
Давай, за мною. Хутко!
Так, він змінюється. Ходу, ходу!
Ця секція змикається. Біжімо.
Так ми зможемо від нього відірватися!
Томасе!
Чого ти чекаєш? Забирайся звідти!
Ну давай!
Давай!
Швидше, Томасе! Не озирайся!
Тікай!
Бігом, Томасе! Ну!
Воруши дупою! Біжімо! Давай!
Швидше, салаго! Тікаймо!
Томасе!
Народ, підйом!
Я ж казав, Чаку.
Вони не повернуться.
Пішли.
Не може бути.
Так!
У ра!
Я його тримаю, я тримаю.
Обережно. Легше.
- Що там сталося? - Як вам вдалося вибратися?
Ви бачили Ґрівера?
Так, я одного бачив.
А він не тільки бачив.
А й убив.
У се змінюється.
Цього не заперечити.
Спершу серед білого дня жалять Бена.
Тоді Албі.
А тепер наш салага взяв на себе сміливість
зайти в лабіринт.
Що є очевидним порушенням наших правил.
Так,
але він врятував Албі життя.
Невже?
Ми 3 роки співіснували з цими тварюками.
А тепер ти вбив одну з них.
Хтозна, що це може означати для нас.
Що ти пропонуєш нам зробити?
Його треба покарати.
- Облиш. - Він убив Ґрівера!
Міно.
Ти був там із ним. Що скажеш ти?
Скажу,
що за весь проведений тут час
ще ніхто й ніколи не вбивав Ґрівера.
Коли я здрейфив і втік,
цей дурний козел залишився, щоб допомогти Албі.
Слухайте, я не знаю, чи він хоробрий, чи тупий.
Але так чи інакше, такі люди нам потрібні.
Пропоную зробити його бігуном.
Бігуном? Що?
Міно, давай не квапити події.
Томас! Томас! Томас!
Якщо хочете влаштувати новачку парад, хай так.
Влаштовуйте.
Але якщо я й знаю щось про лабіринт,
то це те, що не можна...
Так, стоп. Я знаю цей звук.
- Ліфт. Він знову піднімається. - Хоча не мав би.
- Ньюте, що ти бачиш? - Ти це бачиш?
Це дівчина.
Не може бути.
Схоже, вона мертва.
Що це в неї в руці?
Вона остання БІЛЬШЕ НЕ БУДЕ
"Вона остання... більше не буде".
Що це, в біса, означає?
Томасе,
і досі вважаєте, що я перегинаю палицю?
Джеффе, що відбувається?
Що з нею таке? Чому вона не приходить до тями?
Слухай, мені моя робота дісталася так само, як тобі твоя.
Ти її впізнаєш?
Ні.
Правда? Бо вона, схоже, впізнала тебе.
А що це за записка?
Про записку будемо непокоїтися потім.
А я вважаю, непокоїтися треба зараз.
У нас зараз і так вдосталь проблем.
Він правий, Ньюте.
Якщо Ліфт більше не підніметься, як по-вашому, на скільки нас вистачить?
Такого ніхто не казав.
Давайте без передчасних висновків.
Дочекаємося, доки вона отямиться, і побачимо, що вона знає.
Хоч у когось тут повинні бути якісь відповіді.
Добре.
- Ти куди це? - Назад у лабіринт.
Слухай.
Чуєш, Томасе?
Що це з тобою? Жити набридло?
Ти щойно звідти і знову повертаєшся?
Ньют казав, ще ніхто з тих, хто бачив Ґрівера, не дожив, щоб це розказати.
Міно, тепер один такий у нас є.
Хочеш сказати, тобі анітрішечки не цікаво?
Взагалі-то ні.
То який у тебе план?
Підеш туди і власноруч зробиш тій істоті розтин?
Зроблю, якщо доведеться.
А інші бігуни вже там?
Інші бігуни сьогодні вранці звільнилися.
Після того, як вжалили Албі, вони не поспішають знову в лабіринт.
Чому ж поспішаєш ти?
По-моєму, настав час з'ясувати, з чим ми маємо справу насправді.
Гаразд.
Але сам ти туди не повернешся.
Зустрінемося в лісі за півгодини.
Стільки вистачить?
Добре.
Ходімо.
Швидше!
Яка гидота.
Там щось є.
Що, крім млинця з Ґрівера?
Стій, ти що робиш?
Ви ж наче казали, що воно здохло.
- Це був рефлекс? - Сподівайся.
Гаразд, давайте. Спробуємо це витягти.
У сі допомагайте. До роботи.
Гаразд, готові? На рахунок три.
Один, два, три!
- Ти в нормі, Фраю? - Так. Дякую, брате.
Що воно, в біса, за штука?
З Л О
Цікаво.
Так, чим би воно не було,
можна забрати це з собою у Ґлейд?
Бо я щось не хочу знайомитися з родичами цієї істоти.
Він правий.
Уже смеркає. Ходімо.
Ми знайшли ось що.
Це було в тілі Ґрівера.
Це ті самі букви, якими маркують наші запаси.
Так.
Той, хто закинув нас сюди, явно змайстрував Ґріверів.
Це перша реальна підказка, перше хоч щось, знайдене за понад 3 роки.
- Скажи, Міно? - Так.
Ньюте, ми мусимо туди повернутися.
Хтозна, куди це може нас вивести.
Ти ж бачиш, що він намагається зробити, так?
Спершу він порушує наші правила,
а тоді пробує переконати нас взагалі про них забути.
Правила - це єдине, що завжди тримало нас разом.
Чому ми зараз у них сумніваємось?
Якби тут був Албі, ти знаєш, що він би зі мною погодився.
Цього козла треба покарати.
Твоя правда.
Томас порушив правила.
Одну ніч у ямі, і ніякої їжі.
Облиш, Ньюте! Одну ніч у ямі?
Думаєш, це зупинить його від повернення в лабіринт?
Ні.
І ще не можна пускати не бігунів у лабіринт, коли їм заманеться.
Тому давайте зробимо по правилах.
Починаючи з завтрашнього дня, ти стаєш бігуном.
Оце так.
- Ґеллі. - Ні, Фраю.
Дякую, Ньюте.
Слухай, а куди ми йдемо?
Побачиш.
Це лабіринт.
У весь.
Тобто як увесь? Я думав, ви й досі складаєте його карту.
Більше заносити в карту нічого.
Я сам пробіг кожен сантиметр.
Кожен цикл.
Кожен візерунок.
Якби з нього був вихід, ми б уже його знайшли.
Чому ти нікому про це не сказав?
Так вирішив Албі.
Людям треба було вірити, що в нас є шанс вибратися.
Але, можливо, зараз
у нас з'явився реальний шанс.
Поглянь.
Приблизно рік тому ми почали вивчати ці зовнішні сектори.
І знайшли тут на стінах надруковані номери.
У секціях з першої по восьму.
Розумієш, усе працює так, що щоночі, коли лабіринт змінюється,
він відкриває нову секцію.
І сьогодні було відкрито секцію 6.
Завтра відкриється секція 4, потім 8, потім 3.
Порядок завжди залишається тим самим.
Що особливого в сьомому?
Я не знаю.
Але минулої ночі, коли ти вбив того Ґрівера,
була відкрита секція 7.
Мабуть, він був звідти.
Завтра ми з тобою придивимось уважніше.
О!
Що це ви, хлопці, робите? Вам сюди не можна.
- Вибач, просто... - Дівчина.
Вона прийшла до тями?
Можна й так сказати.
Чаку, що відбувається?
Дівчата - відпадні.
Дайте мені спокій!
Обережно, прихиляй голову!
Слухай, кинеш ще хоч один...
- Ідіть звідси! - Ми прийшли з миром!
- Що сталося? - Прихиляйся!
Здається, ми не надто їй сподобалися.
- Що вам треба? - Ми просто хочемо поговорити.
Попереджаю!
Ховайтеся, народ! Ховайтеся!
Слухай, це Томас! Це Томас!
Я зараз вилізу нагору, добре?
Добре.
Тільки я.
Я лізу.
Добре, просто...
Легше, гаразд?
Де я?
Що це за місце?
Чому я нічого не пам'ятаю?
Це нормально. Розумієш? У всіх нас було так само.
Ясно?
Ти згадаєш своє ім'я за пару днів.
- Це єдине, що нам... - Тереза.
Що ти сказала?
Моє ім'я.
Тереза.
Терезо, я Томас.
Але ти, мабуть, це знала й так, правда?
Вони сказали, що я уві сні постійно повторювала твоє ім'я.
Хто ти?
Я не знаю.
Не пам'ятаю.
Жоден із нас не може нічого згадати.
Ми всі прийшли до тями тут, як і ти.
Слухай, я обіцяю...
Я це візьму.
Гаразд.
Що там угорі відбувається?
Вона спуститься?
Слухайте, хлопці, дайте нам ще хвилину, добре?
Гаразд.
Давай.
Дівчата що, всі такі?
Ця дівчина - божевільна.
"Вона остання". Що це означає?
Не знаю.
Відколи тебе підняли, Ліфт більше не опускався.
Думаю, саме тому усі трохи стривожені.
Особливо Ґеллі.
Він вважає, що це все я винна.
Ти точно більше нічого не пам'ятаєш?
Я пам'ятаю воду,
відчуття, наче я тону.
Ці обличчя, які уважно дивляться на мене.
І голос жінки, який повторює одне й те саме.
"Зло - це добре".
Відколи я тут, мені сняться ці сни.
Тобто я думав, що це сни.
Ти...
У них була ти.
У них була ти,
і ти казала мені, що все зміниться.
Що це значить?
Не знаю. Я завжди бачу лише фрагменти.
А інші нічого не пам'ятають?
Ні.
Чому ми не такі, як інші?
Це було в мене в кишенях, коли я отямилася.
З.Л.О.
"З.Л.О."
"Зло - це добре".
Що, як нас прислали сюди не просто так?
Албі.
Ми навіть не знаємо, що це.
Не знаємо, хто це надіслав.
Чи чому воно піднялося сюди разом з тобою.
Звідки нам знати, може, це його вб'є.
Він і так помирає.
Поглянь на нього.
Гірше вже нікуди.
Давай, варто спробувати.
Гаразд.
Роби.
Добре.
Ти не повинен бути тут! Ти не повинен бути тут!
Ні!
Обережно!
Давай шприц! Відпусти!
Ну що, спрацювало.
Гаразд, відтепер
хтось буде наглядати тут за ним цілодобово.
Привіт.
Сідає сонце, салаго. Час іти.
Слухай, чого ти мене не любиш?
У се почало йти не так тієї ж хвилини, як тут з'явився ти.
Спершу Бен, тоді Албі,
а тепер дівчина.
У сі бачили, що вона тебе впізнала.
І б'юся об заклад, ти знаєш, хто вона.
Ґеллі,
ти ж знаєш, що ми не можемо сидіти тут вічно, так?
Хто там?
Це лише я.
Вибач, Чаку.
На.
Бігати краще ситим.
Дякую, Чаку.
А що в тебе там?
Ух ти, вийшло класно.
Для кого це?
Для моїх батьків.
Ти пам'ятаєш своїх батьків?
Ні.
Тобто я знаю, що вони повинні в мене бути.
І де б вони не були, вони точно за мною сумують,
а от я за ними сумувати не можу, бо не пам'ятаю їх.
Як думаєш, що ти знайдеш там завтра?
Не знаю.
Але якщо вихід є, Чаку, ми з Міно його знайдемо.
Тримай.
Чаку, для чого ти віддаєш це мені?
Я все одно їх не пам'ятаю.
Але якщо ти, можливо, знайдеш вихід, то зможеш передати це їм від мене.
Дам тобі поспати.
Чуєш, Чаку?
Іди сюди.
Простягни руку.
Я хочу, щоб ти віддав його їм сам.
Ми звідси виберемося.
Ми всі.
Ясно?
Я обіцяю.
- Так. - Добре.
- Добраніч. - Добраніч, друзяко.
Важливий день, салаго. Точно не хочеш пересидіти його тут?
Облиш. Випусти мене звідси.
Гаразд.
Вперед!
Сюди. Ми неподалік від внутрішнього кола.
Біжімо!
Швидше! Сюди.
Дивно.
Що?
Сьомий мав би відкритися не раніше наступного тижня.
Що це, в біса, за місце?
Ми називаємо їх лезами.
Це Бенове, так?
Так.
Мабуть, тут його стягнув униз Ґрівер.
Стоп, чекай!
Здається, воно показує нам дорогу.
Стій, стій, стій.
Що, що?
Сюди. Ходімо.
Міно, ти колись тут бував?
Ні.
Це просто ще один тупик.
Ти впевнений?
Ні.
Ґрівери.
Що це, в біса, було?
Треба забиратися звідси.
Дай мені ключ, дай мені ключ!
Ходу, ходу!
Треба тікати! Біжи, Томасе!
Інакше потрапимо в пастку!
Бігом! Бігом!
Хутко, хутко, хутко!
Ворушися!
Міно!
Давай! Швидше, швидше!
Давай, бігом!
Не зупиняйся! Не зупиняйся! Біжімо!
Давай, давай!
Відходь, відходь!
Давай! Не озирайся!
Ну ж бо!
Чорт!
Туди!
Що там, у біса, коїться?
Що ти накоїв цього разу, Томасе?
Ми щось знайшли, новий прохід. Думаємо, там може бути вихід.
- Чесно? - Так і є.
Ми відчинили якісь двері, я ще такого ніколи не бачив.
Мабуть, туди вдень ховаються Ґрівери.
Стійте!
То ви що, знайшли лігво Ґріверів?
І хочете, щоб ми туди пішли?
Іхня хованка може бути нашим виходом, Чаку.
Так, або по інший бік може бути десяток Ґріверів.
Правда в тому, що Томас сам не знає, що він наробив, як завжди.
Так, але він хоча б щось зробив, Ґеллі. А що зробив ти?
Окрім того, щоб увесь час ховатися за цими стінами?
Ось що я тобі скажу, салаго.
Ти пробув тут 3 дні, ясно? А я - 3 роки!
Так, ти пробув тут 3 роки, і ти й досі тут, Ґеллі!
Про що це говорить?
Може, час почати діяти трохи інакше.
Може, за головного тепер будеш ти, як тобі таке?
Слухайте, там Албі!
Він прийшов до тями.
Він щось казав?
Ні.
Албі...
Албі, з тобою все гаразд?
Привіт, Албі.
Албі, здається, ми щойно знайшли вихід з лабіринту.
Ти мене чуєш? Можливо, ми звідси вийдемо.
Не зможемо.
Ми не зможемо вийти.
Вони нам не дозволять.
Ти про що?
Я пам'ятаю.
Що ти пам'ятаєш?
Тебе.
Ти завжди був їхнім улюбленцем, Томасе.
Завжди.
Для чого ти це зробив?
Для чого прибув сюди?
Вінстоне, що відбувається?
Двері. Вони не зачиняються.
Чаку, біжи в зал зборів і починай барикадувати двері.
Вінстоне, іди з ним.
Гаразд.
Скликай інших.
Скажи, хай ідуть у ліс. Ховайтеся, негайно!
Міно, бери всю зброю, яку зможеш знайти.
Зустрінемося в залі зборів.
Побігли.
Терезо, ми з тобою підемо за Албі, гаразд? Пішли.
Так, усім ховатися!
Терезо!
Біжімо! Тікай! Тікай!
Прихиляйтеся!
Тікайте!
Зарте!
Рятуйте!
Бігом! У селище!
Вперед, вперед!
Прихиляйтеся, прихиляйтеся!
Ґеллі! Впусти мене, впусти мене!
Албі!
Ти як?
Що відбувається?
Вони тут.
Ґрівери?
Томасе, що нам робити?
Він мене впіймав!
У сім тікати, тікати!
Джеффе, давай, біжімо!
У сі тікайте!
Не зупиняйтеся! О чорт!
Албі!
Ставайте за мною!
Давай!
Сюди, біжімо!
Сюди! Вперед! Давайте!
Сюди, ну!
Вінстоне!
Заведи Албі всередину.
Чаку, заходь! Давай, давай!
Замкни двері!
Обережно.
Назад, хлопці.
У сі цілі?
Рятуйте!
- Хапайте його! - Допоможіть!
Обережно!
Чаку!
- Чаку, ні! - Хапайте його!
Відтягніть його!
- Допоможіть! - Чаку, не відпускай!
Та ти що!
- Тягніть! - Не відпускайте його!
- Чаку, ти цілий? - Так, я в нормі.
Дякую, Албі.
Албі! Стережися!
Хапайте його!
Томасе, виведи їх.
Албі!
Ні!
Томасе...
- Томасе! - Не виходь туди!
Ні, Томасе, зачекай!
Томасе, зачекай!
Де всі?
Хто це там?
Ґеллі...
Це все через тебе, Томасе!
Озирнися!
Відійди, Ґеллі! Томас не винен!
Ви чули, що сказав Албі!
- Він - один із них! - Один із кого?
Один із них, вони послали його сюди, щоб усе знищити, і тепер він так і зробив!
Озирнися, Томасе! Озирнися!
Це все ти винен!
Назад, Ґеллі! Томас не винен!
Що ти мелеш? Заспокойся.
Вони послали його сюди, і він знищив усе, що ми створили!
Що ти таке говориш?
Може, він правий.
Томасе...
Мені треба згадати, Терезо.
Томасе...
Томасе!
Ні, не треба!
Томасе!
Чаку, неси другий шприц!
У се гаразд.
Томасе, я тут.
Хто нас сюди привіз?
Цього ми не знаємо.
Терезо,
для чого ми це робимо?
Прекрасно, Томасе.
Ходімо зі мною.
Зло - це недобре.
Томасе...
Зло - це добре.
Як я можу бути винен?
Це ти зробив!
Я тебе бачив!
Я більше не можу дивитися, як вони гинуть.
Привіт.
Ти як?
Чим ти тільки думав?
Що сталося?
Лідером назвався Ґеллі.
Сказав, що в нас є вибір. Або ми з ним,
або після заходу сонця нас виженуть разом з тобою.
І всі інші на це пішли?
Ґеллі переконав усіх, що це все сталося через тебе.
Що ж, досі він був правим.
Ти про що?
Це місце -
не те, чим ми його вважали.
Це не в'язниця, а випробування.
У се почалося, коли ми були ще дітьми.
Вони ставили перед нами складні завдання.
Експериментували над нами.
А тоді люди почали зникати.
Щомісяця, один за одним, без перебоїв.
Вони посилали їх у цей лабіринт.
Так, але не всіх нас.
Тобто?
Хлопці, я один із них.
З тих людей, які вас сюди привезли, я працював з ними.
Я роками спостерігав за вами.
У весь час, доки ви були тут...
Я був по інший бік.
І ти теж.
Що?
Терезо, це ми зробили таке з ними.
Ні.
Не може бути.
Може. Я бачив.
Для чого вони підняли нас сюди, якщо ми були з ними?
Це не має значення.
Він каже правду.
Це не має значення.
Ніщо з цього всього.
Бо людей, якими ми були до лабіринту, уже не існує.
Про це подбали Творці.
Важливо те, хто ми зараз, і що нам робити
зараз.
Ти пішов у лабіринт і знайшов вихід.
Так, але якби не знайшов, Албі зараз був би живим.
Можливо.
Але я знаю, що якби він був тут, то сказав би тобі те саме.
Піднімай дупу і доводь до кінця те, що почав.
Бо якщо ми не робитимемо нічого,
значить, Албі загинув марно, а я цього не допущу.
Гаразд.
Добре, але спершу нам треба пройти повз Ґеллі.
АЛБІ
Для чого взагалі було жити?
Ґеллі...
Якось не по-людськи.
Так, що, як Томас має рацію?
Можливо, він зможе повести нас додому.
Ми вже вдома.
Ясно?
Я більше не хочу викреслювати імена на тій стіні.
Ти правда думаєш, що вигнавши нас, ти вирішиш якісь проблеми?
Ні.
Але це не вигнання.
Це жертвоприношення.
Що? Стій! Ґеллі, що ти робиш?
Ти правда думаєш, що я відпущу Томаса в лабіринт після того, що він накоїв?
Озирнися!
Поглянь на наш Ґлейд!
Це - єдиний спосіб.
І коли Ґрівери отримають те, за чим сюди прийшли,
усе знову стане так, як раніше.
І ви це слухаєте?
Чого ви всі стоїте? Він же ненормальний!
Закрий рота.
Якщо ви залишитеся тут, Ґрівери повернуться.
Вони повернуться і будуть повертатися доти,
доки не вб'ють вас усіх!
Закрий рота! Прив'язуйте його!
Чули мене? Я сказав прив'язати його!
А ти вмієш дивувати, так?
Можете не йти з нами, але ми йдемо.
Кожному, хто хоче з нами: Це ваш останній шанс.
Не слухайте його, він хоче вас налякати.
Ні, я не хочу вас лякати. Ви й так уже налякані.
Я сам наляканий.
Але я краще ризикну життям там, ніж проведу його залишок тут.
Нам тут не місце.
Це місце - не наш дім.
Нас сюди закинули.
І ми потрапили в пастку.
Там у нас хоча б є вибір.
Ми можемо звідси вибратися.
Я це знаю.
Вибач.
Ґеллі, все скінчено.
Просто ходімо з нами.
У дачі в боях з Ґріверами.
Народ, сюди!
Не відставайте, ми майже на місці!
Це Ґрівер?
Так.
Чорт.
Нестимеш це, Чаку. Іди за нами.
Це нічого. Тримайся біля мене.
Як тільки зайдемо, воно активується, і двері відчиняться.
Не відставати, триматися разом -
і ми виживемо. Або ми зараз вийдемо,
або загинемо в спробі вийти.
Готові?
Гаразд. Вперед!
Вставай, обережно!
Пхайте його!
Стережіться!
Ключ!
Чаку!
Не впади з краю!
О ні.
- Я тебе тримаю, Чаку! - Витягни мене!
Біжімо!
Томасе! Томасе!
Чаку?
За нами ще інші біжать!
Спокійно, хлопці!
Працює!
Терезо, біжіть!
Не відступайте! Пхайте!
Тримайтеся разом!
Тут мусить бути вихід! Давай!
Обережно!
Не відчиняється!
Томасе!
Тут код!
Вісім цифр!
Вісім секцій лабіринту.
Чуєш, Міно? Яка там послідовність?
Що?
Секції лабіринту, яка там послідовність?
Сім! Один!
П'ять! Два!
Шість! Чотири!
Погляньте вгору!
Міно!
Злізь із мене!
Джеффе!
Яка послідовність? Кажи!
Шість!
Чотири! Вісім!
Три! Є?
Відбивайтеся від них!
Майже все, давайте!
ЗАВЕРШЕНО
Двері відчинилися!
ВИХІД
Серйозно?
Що тут сталося?
То вони дійсно за нами спостерігали.
У весь цей час.
Вітаю.
Мене звати доктор Ейва Пейдж.
Я виконавчий директор відділу Загальних летальних операцій.
Якщо ви це бачите, значить, ви успішно пройшли випробування лабіринтом.
Я б дуже хотіла привітати вас особисто,
але цьому завадили обставини.
Упевнена, зараз ви всі дезорієнтовані,
сердиті,
налякані.
Можу лише запевнити, що все, що з вами сталося,
усе, що ми з вами зробили,
робилося не просто так.
Ви цього не пам'ятаєте,
але сонце випалило наш світ.
Мільярди людей загинули від пожеж,
голоду,
страждань глобального масштабу.
Результат цього було страшно уявити.
Але те, що сталося потім, було ще гіршим.
Ми назвали це Спалахом.
Смертельний вірус, що атакує мозок.
Він агресивний,
непередбачуваний,
невиліковний.
Принаймні ми так думали.
З часом з'явилося нове покоління, яке виживало після зараження цим вірусом.
Раптово у нас з'явилися підстави сподіватися на зцілення.
Але знайти його буде нелегко.
Нове покоління доведеться тестувати, навіть приносити в жертву
в жорстоких умовах,
у яких можна буде вивчати активність їх мозку.
Усе це - у спробі зрозуміти,
що робить їх інакшими,
що робить інакшими вас.
Може, ви не зрозуміли,
але ви дуже важливі.
На жаль, ваші випробування тільки почалися.
Як ви, без сумніву, скоро дізнаєтеся, не всі згодні з нашими методами.
Прогрес повільний, люди налякані.
Можливо, зараз уже надто пізно для нас,
для мене,
але не для вас.
Вас чекає зовнішній світ.
Пам'ятайте...
зло - це добре.
То все скінчилося?
Вона сказала, що ми важливі.
І що нам робити зараз?
Я не знаю.
Забираймося звідси.
Ні.
- Ґеллі? - Не підходь.
Його вжалили.
Ми не можемо піти звідси.
Ми вже пішли. Ґеллі, ми вийшли.
Ми вільні.
Вільні?
Думаєте, ми будемо вільні назовні?
Ні.
Ні, звідси не втекти.
Ґеллі, послухай мене.
У тебе плутаються думки.
Це правда.
Ми можемо тобі допомогти.
Тільки опусти пістолет.
Моє місце - в лабіринті.
Тільки опусти пістолет.
Нам усім місце там.
Томасе...
Чаку.
О чорт. Чорт.
Дивися на мене, дивися на мене!
Чорт!
Чаку, дивися на мене, добре?
Я тобі допоможу. Тільки тримайся.
Нічого.
Томасе, Томасе...
Ні, Чаку. Ти мусиш віддати їм сам.
Пам'ятаєш, я вже тобі казав.
Візьми.
Ні.
Дякую.
Ні, Чаку, тобі стане...
Чаку.
Чаку? Гей.
Гей, Чаку, облиш!
Ну ж бо, отямся!
Прокляття!
Ми ж вийшли. Давай.
Пробач мені!
Прокляття!
Чорт!
- Томасе. - Чак!
Вставай, Чаку! Пішли!
Чак!
Не можна кидати його тут!
Як ви, хлопці, нормально?
Не хвилюйтеся.
Тепер ви в безпеці.
З Л О ДІЛЯНКА А
Розслабся, малий.
У се зміниться.
Можна впевнено сказати, що випробування лабіринтом увінчалися успіхом.
Я не чекала, що так багато з них виживе, але
що більше, то веселіше.
Томас продовжує дивувати й вражати.
І на даний момент вони, здається, проковтнули гачок.
Ще рано стверджувати,
але вони можуть стати ключем до всього.
Тому рухаємося далі.
Настав час переходити до фази номер два.
ТОЙ, ЩО БІЖИТЬ ЛАБІРИНТОМ
Переклад: Владислава Бурмістрова