NETFLIX-SARJA
TUHANNEN KISSAN UNI
Kulta, tule sänkyyn.
Tulen ihan kohta. Laitan vain pennun petiinsä.
Jätä ovi auki, jotta se pääsee hiekkalaatikolle.
Hyvää yötä, pörröinen.
Tänään se tapahtuu. Tuletko?
Se on viihdyttävää, jos ei muuta.
En pääse ulos. Kaikki seinien aukot ovat kiinni.
Eivät kaikki.
Ylhäällä. Läpinäkyvä reikä on osin auki. Pääset ulos sieltä.
Kiirehdi, pikkuinen. Emme halua myöhästyä.
Hyvä hyppy. Harjoittele vielä laskeutumista.
Tule. Yö ei odota.
Millainen hän on?
Kuka tietää? En minä.
Tervehdys, kanssapuikkelehtijat.
Hei. Menemme katsomaan häntä.
Niin minäkin.
Tosin en näe siinä paljon järkeä.
Miksi sitten olet täällä?
Uteliaisuudesta ehkä.
Haluan kuulla, mitä sanottavaa hänellä on.
Niinhän me kaikki, lapsonen.
Missä hän on?
Siskot, veljet, metsästysonnea.
Osa teistä on tullut kaukaa kuullakseen viestini.
Jätitte lämpimät, mukavat paikkanne, ja toivon, että kertomani jälkeen -
jaatte unelmani.
En ole aina ollut tällainen.
Joskus, kuten moni teistä, elin heidän maailmassaan.
Ja kuten te, huijasin itseäni.
He antoivat ruokaa ja tarjosivat turvaa. He palvelivat minua.
Vastineeksi he pyysivät vain kiintymystäni.
Ei hinta eikä mikään.
Hän oli vahva ja nopea.
Hänen kyntensä ja hampaansa olivat neulanteräviä.
Hän oli valintani rakastajaksi.
Emme koskaan enää tavanneet, mutta en unohtanut häntä.
En muistanut omaa äitiäni, mutta vannoin olevani erilainen.
Opettaisin heidät peseytymään, vaanimaan hiljaa, metsästämään.
Tiesit sen olevan kiimassa.
Miksi et pitänyt sitä sisällä?
Minusta ne ovat söpöjä.
Söpöjä? Se on puhdasrotuinen rekisteröity sininaamio.
Nämä ovat sekarotuisia. Eivät minkään arvoisia.
Mitä aiot tehdä niille? - Älä huoli.
Hoidan asian.
Paul!
Tunsin heidät kaukaa, pimeässä, kun kylmä vesi vei heidät.
Tunsin heidän kamppailevan ja kynsivän sokeina.
Tunsin heidän kutsuvan minua peloissaan.
Ja sitten he olivat poissa.
Herran tähden, eihän se ymmärrä.
Katso nyt sitä. Se on varmaan helpottunut.
Kuka haluasi neljä kiljuvaa kakaraa riesakseen?
Olet varmaan oikeassa.
Tunnen vain syyllisyyttä.
Silloin tiesin, että olin valehdellut itselleni. Että me olimme alistettuja.
Vaikka elimme ihmiskunnan kanssa, emme olleet vapaita.
Niinpä rukoilin.
Rukoilin pimeyttä, yötä.
Rukoilin kissojen kuningasta,
häntä, joka kulkee keskuudessamme, emmekä tunne häntä.
Ja uneksin.
Miksi tulit tänne, pikku kissa? Unimaan sydämeen?
Täällä ei ole sinulle mitään.
Tulin etsimään oikeutta.
Ilmestystä. Viisautta.
Oikeus on harhaa.
Eikä viisauskaan kuulu tänne.
Mutta ilmestys… Se on Unen vastuulla,
jos sydämesi on vahva etkä pelkää.
En pelkää mitään.
Vuorella on luola. Löydät hänet sieltä.
Mutta matka on vaikea.
Pieni kissa voi kohdata suuria vaikeuksia, jos eksyy polulta.
Kissat kulkevat omia polkujaan.
Kuljin läpi Aaveiden metsän, missä kuolleet ja kadonneet kuiskailivat.
Kuulin lasteni kutsuvan minua.
Mutta jatkoin eteenpäin.
Kuljin läpi Kylmien paikkojen.
Joka askel oli tuskaa, jokainen liike kidutusta.
Kuljin läpi Märkyyden, joka vei tunnon tassuistani, kasteli turkkini.
Mutta silti jatkoin eteenpäin.
Kuljin läpi Pimeyden, läpi tyhjyyden,
jossa minusta imettiin kaikki.
Kaikki, mikä tekee minusta minut.
Ja kun en enää edes tiennyt miksi, jatkoin eteenpäin.
Jonkin ajan kuluttua minuuteni palasi, ja löysin itseni vuoren juurelta.
Olen tullut tapaamaan unten kissaa.
Miksi päästäisimme sinut sisään?
Miksi sinun kaltaisesi pitäisi häiritä häntä?
Pieni suupala karvaa ja luuta. Hädin tuskin kissa.
Olen liian pitkällä kääntyäkseni takaisin.
Kerron asiani hänelle, jota tulin tapaamaan, ja vain hänelle.
Olen kissa. Teen omat päätökseni.
Astu sisään, ylpeä kissa.
Mutta varo.
Unilla on hintansa.
Ja jatkoin eteenpäin.
Olen täällä.
Ja kuka sinä olet?
Kissa. Yöllisissä paikoissa kulkija.
Kuollut korppi neuvoi tänne ilmestystä etsiessäni.
Tahdon tietää, miksi he voivat ottaa lapseni pois minulta?
Miksi elämme niin kuin elämme?
En ymmärrä.
Katti voi katsoa kuningasta. Tai niin sanotaan.
Katso siis silmiini, sisko pieni. Katso silmiini.
Ja hänen silmissään näin kaiken.
Näin totuuden. Meidän totuutemme.
Ja se ylitti kaikki kuvitelmani.
Kauan aikaa sitten kissat todella hallitsivat tätä maailmaa.
Olimme isompia silloin. Kaikki oli tehty meille.
Ihmiset olivat pieniä olentoja. Saman kokoisia kuin me nyt.
He sukivat meitä, ruokkivat meitä.
Kun kuu loisti kokonaisena, metsästimme heitä.
Heitä oli hauskempi napata kuin lintuja.
Näin niiden päivien ilon hänen silmissään,
kissan ja ihmisen leikin.
Sitten heidän joukostaan nousi yksi.
Unen innoittamana hän kertoi heille:
Unet muokkaavat maailmaa.
Unet luovat maailman uudelleen joka yö.
Älkää uneksiko maailmasta tällaisena.
Uneksikaa uusi maailma.
Maailma, jossa meitä ei enää metsästetä ja pidetä saaliina.
Maailma, jota me hallitsemme.
Jos tarpeeksi moni meistä uneksii sen, se tapahtuu. Unet muokkaavat maailmaa.
Sana levisi ihmisten keskuudessa, mutta hetkeen mitään ei tapahtunut.
Sitten eräänä yönä tarpeeksi moni heistä uneksi.
Heitä ei ollut montaa, ehkä tuhat, ei enempää.
He uneksivat.
Ja seuraavana päivänä asiat muuttuivat.
Olimme saaliita heille, koirille, metallisille koneille.
Me olimme pieniä, he valtavia.
He siis muuttivat maailman? Sellaiseksi kuin se on nyt?
Ei aivan.
He uneksivat maailman, joka oli aina tällainen.
Kissojen maailmaa ei koskaan ollutkaan.
He muuttivat sen kaiken alusta aikojen loppuun.
Että niin oli aina ollut.
Ymmärrätkö nyt?
Kyllä. Ymmärrän.
Sitten tiedät, mikä tehtäväsi on. Kantamasi taakka.
Oletko tarpeeksi vahva?
Kyllä, minä…
Toivon niin.
Sitten herää, lapsi. Siunauksellani.
Olin nähnyt heikon kohdan siinä, mitä hän näytti.
Lähdin sinä yönä levittämään ilosanomaa.
Nyt matkustan paikasta toiseen.
Olen saarnannut villikissoille tyhjissä paikoissa,
huutanut viestiäni tähdille.
Olen kuiskannut sen kissoille kujilla.
Ja kaikkialla viestini on sama.
Uneksikaa se.
Jos tuhat meistä uneksii, voimme luoda maailman, jossa yksikään kissa ei kärsi -
eivätkä pennut kuole kylmässä ja yksin.
Jossa kaikki kissat ovat luomakunnan kuninkaallisia.
Tämä on viestini.
Ja jatkan matkaani sitä toistaen, kunnes kuolen -
tai kunnes tuhat kissaa kuulee sanani, uskoo ne ja uneksii.
Ja pääsemme jälleen paratiisiin.
Hyvä rouva?
Minä uskon.
Sitten on toivoa, lapsi.
Oli hän ainakin viihdyttävä. Sen voin sanoa.
Luuletko, että tapahtuu niin kuin hän sanoi?
Haluaisin nähdä kenen tahansa, profeetan, Jumalan tai kuninkaan,
saavan tuhat kissaa tekemään mitään samaan aikaan.
Aurinko nousee pian.
Viedään sinut kotiin.
Katso, se nukkuu yhä.
Se taitaa nähdä unta.
Mistäköhän kissat näkevät unta?
Liikkeistä päätellen se metsästää jotain.
Katso nyt sitä. Eikö ole söpöä?
On. Tosi söpöä.
KALLIOPE
Hahmoa ei voi laittaa tekemään jotain,
vain koska se on kirjoittajalle helpompaa.
ELOKUU 2018
Hahmon pitää olla etusijalla.
Kaikki muu seuraa.
TARINAN HALLINTA
Jokainen juonenkäänne, jokainen repliikki.
Jokainen tukala, merkityksellinen hiljaisuus.
Kysymyksiä?
Niin.
Voisitteko kertoa prosessistanne?
Onko teillä jotain neuvoa aloittelijoille,
joiden on vaikea olla vihaamatta jokaista kirjoitettua sanaa?
Valitettavasti olen tehnyt tätä pitkään ja voin sanoa,
ettei se helpotu yhtään.
Mutta älkää antako vaikeuksien nujertaa.
Seitsemän kustantajaa torjui esikoisromaanini -
ennen kuin siitä tuli bestseller.
Hyvä. Siinä kaikki tänään.
Älkää unohtako tehtävää, sama tapahtuma -
kerrottuna kahden hahmon hyvin erilaisesta näkökulmasta.
Saitko sen?
Siinä oli tekemistä, mutta…
sain.
Se on…
Se on täydellinen. Kiitos.
Ole hyvä.
Ihailtavaa,
kuinka tarkkaa taustatutkimusta teet.
On kätevää tuntea joku, joka on pian lääkäri.
Halusin itse asiassa kirjailijaksi,
mutta vanhempani vaativat varasuunnitelmaa.
Kirjoitan yhä, kun on aikaa, mutta…
Vanhempasi ovat viisaita.
Näin on sinulle parempi. Takaan sen.
Mitä olen velkaa?
Et mitään. - Älä viitsi. Nora…
Oikeasti.
Se olisi luultavasti poltettu muutenkin.
Älä kerro kenellekään, mistä sait sen.
En kerro. Lupaan sen.
Ja jos sopii…
Signeeraisitko tämän?
TRI CALIGARIN KABAREE
Totta kai.
Tiedätkö, milloin uusi kirja ilmestyy?
En. Mutta sinut mainitaan kiitoksissa.
Onko se jatko-osa?
Vai jotain uutta?
En voi paljastaa.
Kuka siellä?
Richard Madoc Erasmus Fryta tapaamaan.
Tulen alas.
Oletko yksin?
Olen. Sain sen.
Tule sitten sisään, poika hyvä.
Mitä kuuluu, Richard?
Oletko kirjoittanut mitään syvällistä ja säväyttävää viime aikoina?
Tiedätte, etten ole.
Ei.
En ole kirjoittanut sanaakaan vuoteen. En säästämisen arvoista.
Sitten ehdotan, että istut alas, otat drinkin -
ja näytät minulle lahjani. Ei välttämättä siinä järjestyksessä.
Hyvin tehty.
Aito trikobesoaari.
Tiedätkö näistä?
Niitä poistetaan yleensä nuorten naisten vatsoista,
joilla on tapana syödä omia hiuksiaan.
Sen nimi on Rapunzelin oireyhtymä.
Besoaareilla uskottiin ennen olevan mystisiä voimia.
Ne voivat olla vastalääke myrkylle, parantaa sairaat.
Edvard IV selvisi myrkkyhaavasta -
puhtaasti besoaarin avulla.
Huomaan, että paasaan jälleen.
Yksinäinen vanha kirjailija kiintyy omaan ääneensä.
Haluat kai oman lahjasi nyt.
Kun olin 27-vuotias, kävin Helikon-vuorella.
Tein tutkimusta taas yhtä romaania varten, jonka hylkäisin.
Se pohjautui kreikkalaiseen mytologiaan.
Kun olin siellä, löysin kokoelman muinaisia tekstejä -
muusista ja kuinka hallita heitä -
käyttäen keltalaukkaa ja tiettyjä unohdettuja rituaaleja.
Vaikeinta oli tuoda hänet Englantiin.
Tässä hän on.
Mitä haluat minusta nyt, Erasmus?
Viihdytänkö sinua?
Onko tämä mies yleisömme?
Tämä on Richard Madoc, kirjailija.
Tai ainakin hän on kirjoittanut yhden todella menestyneen romaanin.
Mutta nyt hän ei pysty kirjoittamaan mitään muuta.
Tämä on Kalliope, nuorin yhdeksästä sisaresta.
Hän oli Homeroksen muusa. Hänen pitäisi kelvata sinullekin.
Kalliope, annan sinut Richardille.
Olet hänen nyt.
Mutta sanoit vapauttavasi minut ennen kuin kuolet.
"Älä luota maan mahtaviin", kultaseni.
Äläkä ikääntyvään kirjailijaan, joka ei koskaan ole ollut hyvä esimerkki -
sanansa pitämisestä.
Mutta sinä lupasit.
Kirjailijat valehtelevat.
Kai olet jo tajunnut sen.
Älä huoli. Hän ei voi karata.
Hän on sidottu sinuun nyt, niin kuin minuun aiemmin.
Miksi hän oli lukkojen takana?
Koska en kestänyt katsella tuota -
hänen murjottavaa, loukkaantunutta naamaansa kaiken päivää.
Etkä sinäkään jaksa. Voin vakuuttaa.
En tiedä, pystynkö tähän.
Totta kai pystyt.
Sanotaan, että hänen kaltaistaan pitäisi liehitellä.
Mutta minusta voimankäyttö on kaikkein tehokkainta.
Älä hämäänny. Hän ei ole ihminen.
Hän on tuhansia vuosia vanha. Hänet luotiin tätä varten.
Hänen tarkoituksensa on inspiroida kaltaisiamme miehiä.
Hänhän toi minulle kuuluisuutta,
kunniaa, romaaneja, runoja, näytelmiä.
Sitten näet.
Jos se on totta, miksi…
Aikani on ohi. Parhaita teoksiani ei enää paineta.
Edes muusan innoittamia.
Kukaan ei lue Erasmus Fryta enää.
Vie pikku lehmä pois. En halua nähdä kumpaakaan teistä enää.
Jos kuitenkin joskus tunnet hiukkasen kiitollisuutta,
voit suostutella kustantajasi palauttamaan Täältä tulee kynttilän painoon.
Olin siitä erityisen ylpeä.
Minä…
Minun pitää miettiä hetki, mitä tehdä.
Mitä miettimistä siinä on?
Olen jumalatar.
Zeuksen tytär.
En ole omaisuutta,
jota voi säilyttää, käyttää ja kaupata.
Vapauta minut.
Sinun pitää vain lausua sanat. - Teen sen. Lupaan.
Mutta…
Voisitko auttaa minua ensin?
Innoittaa?
Vain yhteen kirjaan, ja sitten vapautan sinut.
Vannon sen.
Kirjailijat valehtelevat.
Eivät kaikki.
Vain yksi kirja.
Ole kiltti.
Päätän, kenen kanssa jaan lahjani.
Ehkä tarvitsemme molemmat aikaa miettiä.
NIMI PÄÄTETÄÄN MYÖHEMMIN RICHARD MADOCIN ROMAANI
JATKO-OSA KABAREELLE?
TRI CALIGARIN KABAREE
@RICMADOC MISSÄ TOINEN KIRJA?
Liehitteletkö minua lahjoilla?
Eikö sitä näin tehdä?
Tiedät kyllä, miten se tehdään.
Taiteilija rukoilee muusia.
Hän lupaa palveluksia ja omistautumista jumalattarille -
vastineeksi jumalaisesta inspiraatiosta.
Taiteilija ei pidä muusaa vasten tämän tahtoa.
Annoit Frylle, mitä hän halusi.
En antanut.
Hän otti sen minulta.
Olin palannut Helikon-vuorelle.
Pyhille lähteille.
Asetin kirjakääröni rannalle ja menin peseytymään kuten aina.
Hän löysi sen sieltä.
Hän luki sen -
ja sanoi:
"Kalliope, voit kutsua minua isännäksi."
Sitten hän poltti kääröni, mikä sitoi minut häneen ja nyt sinuun.
Ellet lausu sanoja, että voin olla yhtä vapaa kuin sinä.
Minäkö vapaa?
Kirjasta maksettiin ennakko kaksi vuotta sitten.
En ole aloittanut sitä vielä.
En edes tiedä, mistä se kertoo.
Minä hukun.
Ole kiltti.
Rukoilen sinua.
Kysy minulta uudelleen, kun olen vapaa.
Sinun on paras olla kirjoittamassa.
Olisin, jos et soittaisi ahdistellaksesi.
Kustantajasi soitti juuri ja ahdisteli minua.
He haluavat kirjan nyt.
Tarvitsen pari viikkoa.
Ricky, kirja on jo yhdeksän kuukautta myöhässä.
Rikot käytännössä jo…
En tiedä, mitä voisin tehdä, Larry. Näissä kestää.
Sinulla on ollut aikaa.
Sinulla on kestänyt. Otit myös heidän rahansa.
Tiedän.
Sinun on annettava heille jotain…
Mitä vain. Yksi luku. Tai he peruvat sopimuksen -
ja vaativat ennakon takaisin.
Enkä mahda sille sitten mitään,
koska et enää ole asiakkaani.
Ymmärrätkö?
Älä hämäänny. Hän ei ole ihminen.
Hän on tuhansia vuosia vanha. Hänet luotiin tätä varten.
Hänen tarkoituksensa on inspiroida kaltaisiamme miehiä.
Rick? Sano jotain, jotta tiedän, että ymmärrät.
Ymmärrän.
Lähetän sinulle jotain.
Kalliope.
Armolliset naiset,
Camenaen äiti, kuulkaa rukoukseni.
Minä tässä, tyttärenne -
Kalliope, kutsun teitä vapauttamaan minut.
Mietiskelyn, muistamisen ja laulun naiset,
kuulkaa minua.
Hyvä on. Riittää, kaunis ääni.
Tunnemme tuskasi, muttemme voi auttaa.
Mysteerien mukaan sinut pyydystettiin Helikonilta.
Laki sitoo sinua.
Mutta se ei ole oikein, äitini.
Ettekö voi tehdä mitään?
Eikö kukaan voi puhua puolestani?
Vanhoista voimista harva haluaa -
tai pystyy sekaantumaan kuolevaisten asioihin nykyään.
Monet jumalat ovat kuolleet. Vain Loputtomat eivät katoa.
Ja jopa heillä on ollut viime aikoina vaikeaa.
Silti, vähästäkin on apua,
sanoi vanha nainen mereen pissatessaan.
Loputtomat. Siinä on itua.
Olivathan Kalliope ja unikuningas joskus läheisiä.
Eivät kauaa. Ja muista, itsesisko, he eivät eronneet hyvissä väleissä.
Silti.
Kalliope kantoi hänen lapsensa.
Se poikalapsi meni Tuonelaan rakkaansa puolesta ja kuoli Traakiassa.
Revittiin palasiksi pyhäinhäväistyksestään.
Hänelläkin oli kaunis ääni.
Orfeus.
Unikuningas ei auta minua.
Ei tekoni jälkeen.
Hän vihaa minua sen vuoksi, ja minä halveksin häntä.
En hyväksyisi hänen apuaan.
Hölmö lapsi.
Oneiros ei voi auttaa sinua, vaikka haluaisikin.
Ja tuskin haluaa.
Kuten sinä, entinen miehesi on kuolevaisten hallussa.
Hänet on teljetty maan alle.
Jättäen tämän maailman unitaudin runtelemaksi.
Ja unten ja painajaisten vitsaus kylvää tuhoa.
Olen pahoillani, pikkuinen.
Ei.
Rukouksesi olivat turhia.
Emme voi tehdä hyväksesi mitään.
Pyydän.
Etkä sinä voi tehdä muuta kuin toivoa.
Älkää jättäkö minua tänne.
Rukoilen teitä.
ELOKUU 2020
Meneillään on tarjoussota.
Jokainen iso studio haluaa hänet.
…JA RAKKAANI ANTOI VALOA
Elokuvat, televisio, suoratoisto.
Kuka on kärjessä?
Se, joka antaa hänen kirjoittaa ja ohjata.
Ei edes Jo Rowlingin anneta tehdä molempia.
Rowling tarvitsee uuden agentin. Pyydä soittamaan.
En ymmärrä, miten viihdekirjallisuus -
pääsi ehdolle, saati jatkoon.
Komitean mielestä Madocin uusi kirja oli genreään suurempi.
Luitko sen? - En tietenkään.
Minä luin. Tuntuu kuin sen olisi kirjoittanut täysin eri mies.
Se on upea kirja.
Perin merkittävä.
Pelkkä materiaalin rikkaus.
Kyllä. Mutta miksi hän vaihtoi nimensä?
Mitä tarkoitat? - Richardista Riciksi ilman K:ta.
Se liittynee romaanin teemaan uudistumisesta.
Luulen sen liittyvän kirjailijan mahtailevuuteen.
Mihin jäimme?
Olin sanomassa, kuinka paljon pidin Aileenin luonnehdinnastasi.
Fiktiossa ei ole tarpeeksi vahvoja naishahmoja.
Ei edes naiskirjailijoiden.
Olen samaa mieltä.
Nyt on muodikasta sanoa,
että vain nainen voi kirjoittaa aidosti naisten kokemuksista,
mutta…
Pidän itseäni feministikirjailijana.
Ja mistä se ääni sinusta kumpuaa?
Naisen ääni?
Elämäni naisista.
ELOKUU 2022
Elokuvaversio kuvataan LA:ssa.
Studio vuokrasi yksityiskoneen.
Ei pitäisi olla vaikeuksia saada sinua maahan.
Ja kuka tietää?
RIC MADOC - KOTKANKIVET
Ehkä me päätämme jäädä sinne.
Ehkä "me" päätämme?
Etkö voi antaa itsesi nauttia menestyksestämme?
Edes hetken?
Kerromme tarinoita, jotka liikuttavat ja inspiroivat ihmisiä.
Eivätkö muusat ole sitä varten tehty?
Jumalatarsisareni ja minä synnyimme. Meitä ei tehty.
Anteeksi. Larry soittaa.
Puhuitko studion kanssa?
PRINSESSA RUUSUNEN HERÄSI
Ei, heidän pitää ensin taata,
että näyttelijöistä ja kuvausryhmästä vähintään 50% on naisia -
ja värillisiä.
Sitten se on julkistettava,
jotta he eivät voi perääntyä siitä myöhemmin.
Mikä rahatilanne on?
Oletko tosissasi?
Ei.
Kutsun sinua, Oneiros, jotta kuulet minut -
ja tulet avukseni, kun sanon nimesi ääneen.
Morfeus?
Mitä se tarkoittaa?
Se on unten jumalan nimi.
Kirjoitatko hänelle kirjeen?
Jotain sellaista.
Olet minun.
Lain mukaan.
Unten jumala ei voi pelastaa sinua.
Kiitos, kun suostuit haastatteluun kotona.
Kiitos, kun levität sanaa uudesta kirjasta.
Ajattelin aloittaa kysymällä varhaisista kirjallisuusvaikuttajistasi.
En olisi edes kirjailija,
jos en olisi lukenut Shirley Jacksonin,
Margaret Atwoodin ja Octavia E. Butlerin tuotantoa.
Kotkankivet luettuani minulle tuli mieleen -
edesmennyt Erasmus Fry.
Sanoitko "edesmennyt" Erasmus Fry?
Hän…
Onko hän kuollut? - Viime kesänä. Tunsitko hänet?
En tuntenut häntä.
Tapasimme muutaman kerran.
Hän kehui työtäni.
Hän oli lähemmäs 90-vuotias.
Kuoliko hän vanhuuteen?
Ei.
Hän myrkytti itsensä.
Viimeisenä tekonaan hän kirjoitti vanhalle kustantajalleen -
pyytäen tätä palauttamaan yhden kirjoistaan painoon.
Arvatenkin Täältä tulee kynttilä.
Taisi olla. Miten tiesit?
Se oli ehkä lempikirjani nuorena.
Se oli liikuttava, rehellinen ja -
outo.
Miesparka.
On sääli, että hänen teoksiaan ei enää luettu.
Siitä sinun ei tarvitse huolehtia. Olet Richard Madoc.
Anteeksi. Ric Madoc.
Selvä. Seuraava kysymys.
Sinä tulit.
Sinä kutsuit.
Kuulin, että sinut vangittiin kuten minutkin.
Ei kuten sinut.
Kärsimykseni ei ollut mitään verrattuna sinuun.
Älä sano niin.
Kärsimystemme vertailu vain lisää sitä.
Minua suretti kuulla vastoinkäymisistäsi.
Olen iloinen, että olet vapaa.
Lait sitoivat sinut tänne.
Tiedän, ettet voi vapauttaa minua.
Vain hän voi tehdä sen,
mutta ehkä voisit… innoittaa häntä?
Vapauttamaan minut?
Teen sen ja enemmän.
Uni… - Häntä on rangaistava.
Miten? Mikä rangaistus olisi riittävä?
Edes kuolema ei toisi takaisin sitä, minkä hän vei.
Hän ei ole mitään.
Hän on vain mies. - En voi antaa hänen jatkaa vapaana.
Miksi? Koska olin joskus sinun?
Hän satutti sinua.
Viimeksi kun näimme sanoit, ettet koskaan enää puhuisi minulle.
Olen pahoillani.
En tiennyt, kenen puoleen kääntyä.
Ymmärsit minut väärin.
Kun kuulin kutsusi, jopa kaiken tämän ajan jälkeen…
Anna minun auttaa.
Ole kiltti.
Olen sen velkaa.
Mitä teet hänelle?
Mitä… Kuka helvetti sinä olet?
Ulos talostani. - Ole hiljaa.
Pidät täällä naista vastoin hänen tahtoaan.
Tulin pyytämään, että vapautat hänet.
Oletko sekaisin?
Ei täällä ole naista. Tiedätkö, kuka olen?
Tiedän tarkalleen, kuka ja mitä olet, Richard Madoc.
Kutsutko poliisit?
En, en kutsu mitään ihmisten virkavaltaa.
Vapauta hänet.
Et ymmärrä. Tarvitsen häntä.
Ilman häntä en voisi kirjoittaa. En saisi ideoita.
Katso, minulla on rahaa. - Ole vaiti.
Häntä on pidetty vankina yli 60 vuotta.
Nöyryytetty, hyväksikäytetty, häpäisty.
Etkä vapauta häntä, koska tarvitset ideoita?
No… Jos haluat ideoita, voin antaa sinulle niitä -
yllin kyllin.
Mitä teit minulle?
Nytkö annat minulle painajaisia?
Puhu!
En ole tehnyt sinulle mitään.
Tapasit Morfeuksen,
jota roomalaiset kutsuivat Muodonmuovaajaksi.
Hän oli ennen mieheni.
Ja poikani isä.
En tiennyt pojastasi.
Et tiedä minusta mitään.
Mutta on liian myöhäistä antaa sen mietityttää sinua nyt.
"Ja pimeydessä" -
hän mietti tarinaa jokaisessa tähdessä.
Kuin tulikärpäset.
"Välkkyen… himmentyen… yössä."
KOTKANKIVET
Kysymyksiä?
Nuori nainen kolmosrivillä.
Työsi ulottuu läpi eri tyylilajien,
useiden maailmojen ja monien eri hahmojen.
Voinko kysyä, mistä se kaikki kumpuaa?
Minulle… ideat eivät kumpua mistään.
Ne ovat kaikkialla ympärillämme koko ajan.
Voisin kirjoittaa kokonaisen kirjan, joka sijoittuu… kirjanlukutilaisuuteen.
Ja… ulkomaailmassa tapahtuisi jotain,
jonkinlainen joukkotuho, mutta yleisö olisi turvassa niin kauan -
kuin kirjailija jatkaisi lukemista.
Kiitos.
Tai tarina kriitikkojen veljeskunnasta.
Todellisuudessa veljiä sitovat pakanalliset riitit ja verivalat.
Tuhotakseen kirjailijan -
he uhraavat lapsen ja saavuttavat kriittisen massan.
Tai kaupunki, jossa kadut on päällystetty ajalla.
Juna täynnä hiljaisia naisia, jota ajaa sokea mies.
Valoista tehdyt päät… Anteeksi.
Anteeksi.
Kultakala, joka muuttuu sudeksi täysikuun aikaan.
Mies, joka perii kirjastokortin Aleksandrian kirjastoon.
Kaksi vanhaa naista vie kärpän lomalle.
Sestiini hiljaisuudesta,
käyttäen sanoja pimeä, rähjäinen,
ei koskaan, huuto, tuli, suudelma…
Vanha mies, joka piti universumia purkissa.
Mies, joka rakastuu paperinukkeen.
Hra Madoc, Nora tässä. Mitä käsillesi tapahtui?
Voi luoja, saan niin paljon ideoita.
Minulla ei ollut kynää tai paperia, joten käytin käsiäni.
Sanoin tarvitsevani ideoita, mutta niitä tulee liian nopeasti.
Hänet on saatava sairaalaan.
Ei. Mene talooni.
Yläkerran huoneessa on nainen.
Hän on siellä vankina.
Kerro hänelle, että hän voi lähteä, että vapautan hänet.
En ymmärrä.
Ota avaimeni. Päästä hänet ulos. Pakota hänet lähtemään.
Signeerasin sinulle kirjan kerran, enkö?
Ole kiltti.
Hyvä on, minä menen.
Saa se loppumaan.
Sano hänelle, että olen pahoillani.
Maagiset ja alkemistiset suhteet lastikulttina nähtyinä.
Tavataan sairaalassa.
Auringonlasku Parthenonissa. Hainhammaskeitto.
Satakieli, ruusupensas ja musta koiran kumikaulapanta.
Huhuu?
TÄÄLTÄ TULEE KYNTTILÄ - ERASMUS FRY
Se on ohi.
Kiitos.
Vastasin vain kutsuusi.
Mitä teet nyt?
Luulen, että minun pitää -
yrittää varmistaa, ettei tämä tapahdu kenellekään muulle enää koskaan.
Miten? - En tiedä.
Innoittamalla ihmiskuntaa haluamaan parempaa itselleen ja toisilleen.
Muuttamalla lait, joilla minut vangittiin.
Ne luotiin kauan sitten, eikä meillä ei ollut sananvaltaa.
Teen saman valtakunnassani.
Olet muuttunut, Oneiros.
Aiemmin olisit jättänyt minut tänne vähää välittämättä.
Vihaatko minua yhä, koska jätin sinut?
Koska syytin sinua tapahtuneesta? - En.
Olen oppinut viime aikoina paljon, ja…
Viis siitä.
En vihaa sinua.
Sinun pitäisi vapauttaa kuolevainen.
Hän vapautti minut,
ja ilman anteeksiantoa haavat eivät parane.
Voitko antaa hänelle anteeksi, mitä hän teki?
En anna hänen tekojaan anteeksi,
mutta annan miehelle anteeksi.
En hänen vuokseen.
Minun vuokseni.
Vapautatko hänet?
Jos niin toivot,
niin tapahtukoon.
Tulin takaisin. Miten voit?
Minä…
En tiedä enää. Yritän miettiä.
Tein, mitä pyysit. Menin luoksesi.
Siellä oli vain kirja.
Hän sanoi jotain.
Muodonmuovaaja.
Oli nimi. Hän kirjoitti sen ylös…
Kunpa muistaisin!
On niin vaikeaa ajatella yhtäkkiä.
Voinko soittaa jollekin?
Hän on poissa.
Ja hänen myötään kaikki.
Ideat, tarinat.
Ne olivat kaikki hänen.
Kenen? Kenestä puhut?
En yhtään tiedä.
En tiedä.
Voinko käydä luonasi Unten valtakunnassa joskus,
jotta voimme viimein puhua pojastamme -
ja surra häntä kunnolla?
Ehkä jonain päivänä, mutta…
Ymmärrän.
Kiitos.
En unohda tätä.
Hyvästi.
Kaikkea hyvää.
Hyvästi.
Tekstitys: Maarit Hirvonen