‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- ג'ון די - מירנדה ווקר - הקורינתי -‬
‫- פרק 7: בית הבובות -‬
‫- רוז ווקר -‬
‫- היסטוריית חלומות -‬
‫אל תשכחי את אלה.‬
‫- 2015 - קייפ קנדי, פלורידה -‬
‫תודה, חבר.‬
‫אתה רוצה לנעול נעליים בשבילי?‬ ‫-עד כמה ניו ג'רזי רחוקה מפלורידה?‬
‫בערך יומיים במכונית, אבל…‬
‫מה, אתה תהפוך פתאום ל…‬ ‫-הוא הבן שלי!‬
‫הוא לא רוצה שניסע.‬
‫אני יודעת.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫אבל…‬
‫אבא שלכם ואני דיברנו,‬
‫ואנחנו חושבים שאולי עדיף‬ ‫שרוז ואני נתמקם קודם,‬
‫ואז נביא אותך לניו ברנזוויק.‬
‫מה?‬
‫לא נוכל לעזוב אותו.‬
‫אני לא נוסע איתכן?‬
‫לא לטיול הזה, מותק.‬
‫אבא הבטיח.‬
‫הוא שינה את דעתו.‬
‫הוא אמר שיתגעגע אליך מדי.‬
‫אני אדבר איתו.‬
‫רוז.‬
‫הוא לא מסוגל להקשיב כרגע.‬
‫הוא סתם עושה דווקא.‬
‫זו משמורת משותפת, לא?‬
‫לא אוכל לקחת את ג'ד בלי הרשות של אביך.‬
‫תגידי שלום לאחיך וחכי לי במכונית, בסדר?‬
‫אוהבת אותך, ג'די.‬
‫קחי אותי איתך.‬
‫בוא נפרוק את חפציך, מותק.‬
‫רוז, בבקשה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫רוז!‬ ‫-ג'ד, זה בסדר.‬
‫רוז!‬ ‫-זה בסדר, מותק.‬
‫את שם, אחותי?‬
‫האם תדברי איתי, מלכת הייאוש?‬
‫אני תמיד מוכנה להקשיב לך, תשוקה.‬
‫יש לי חדשות.‬
‫חדשות אמיתיות?‬
‫האח האובד חזר?‬
‫מה?‬
‫הוא?‬
‫לא, הוא עדיין נעדר.‬
‫אני מדבר-ת על חלום.‬
‫הוא הצליח לחלץ את עצמו.‬
‫את-ה מנסה ללכוד אותו שוב בתחבולות שלך?‬
‫הוא לא סבל מספיק ב-100 השנים האחרונות?‬
‫היית מצפה שכן.‬
‫אבל הוא זחוח ומלא חשיבות עצמית‬ ‫כפי שהיה תמיד.‬
‫נראה לך שהמשחקים הקטנים שלנו ישנו אותו?‬
‫זה לא משחק, תאומתי.‬
‫חלום עדיין מתנהג‬ ‫כאילו הממלכה שלו נעלה על שלנו.‬
‫הגיע הזמן שהוא ילמד‬ ‫שחלומות הם רק הדים של תשוקה וייאוש.‬
‫לא משנה מה המזימה החדשה הזאת,‬ ‫היא לא תצליח.‬
‫זה לא הצליח בפעם האחרונה או בפעם שלפני כן.‬
‫נאדה הייתה טעות.‬
‫ורודריק ברג'ס היה הסחת דעת.‬
‫אבל המצב השתנה, אהבתי, תאומתי.‬
‫יש מערבל חלומות.‬
‫הראשון זה זמן רב… וזו אישה.‬
‫אז מחכים?‬ ‫-לא נצטרך לחכות.‬
‫לבחורה אין מושג מה היא,‬
‫אבל היא כבר עושה מה שמערבלים עושים.‬
‫מביאה הכול ואת כולם אליה.‬
‫כולל מורפיאוס.‬
‫מי היא?‬
‫האישה שתביא למפלתו של חלום?‬
‫שמה רוז.‬
‫רוז ווקר.‬
‫רוז?‬
‫לייטה. מצאתי תמונה חדשה של ג'ד.‬
‫מה?‬
‫טוב, לא חדשה. חדשה בשבילי.‬ ‫-הלו?‬
‫- 2021 - ניו ברנזוויק -‬
‫מיס בלום? היי, זו רוז ווקר. הבת של מירנדה?‬
‫המכונית בדרך.‬
‫סליחה על ההפרעה, אבל עברתי על חפצי אימי…‬
‫קרל, מה אתה עושה כאן?‬
‫שאלתי אם אוכל לשמור על הבית בהיעדרכן.‬
‫מצאתי תמונה של אחי ג'ד שלא ראיתי בעבר.‬
‫היא תצטרך גם נעליים.‬
‫מלפני הגירושים, אז היא לפחות בת שבע שנים,‬
‫אבל רואים בה את פניו בבירור.‬
‫אוכל לשלוח לך אותה?‬
‫כאשר… סוכנת האומנה סירבה לספר לנו‬ ‫איפה היא שיבצה את ג'ד,‬
‫אמרת שנוכל לשכור חוקר פרטי.‬
‫הנחתי שהעיזבון של אימי יכסה את העלות.‬
‫לא, בכוונתי לשלם את החשבון שלך במלואו.‬
‫ברגע שאמצא עבודה.‬
‫את לא מחפשת עובדים במקרה?‬
‫לא?‬
‫טוב. תודה שהקדשת לי מזמנך.‬
‫לא נשאר כסף?‬
‫היא אמרה שאימא הוציאה הכול על הדירה.‬
‫היא רצתה שיהיה לך בית.‬
‫היא רצתה שגם לג'ד יהיה בית.‬
‫אנחנו צריכות ללכת.‬
‫לא נראה לי שאוכל.‬ ‫-רוזי.‬
‫איך אעזוב את הארץ כשאין לי כסף, עבודה…‬
‫תקשיבי לי. אם אנשים משלמים לך‬ ‫להיות במקום כלשהו, זאת עבודה.‬
‫והקרן הזאת משלמת לך לטוס ללונדון.‬
‫הם לא משלמים לי.‬
‫האש"ל שלך הוא 250 ליש"ט ליום.‬
‫במזומן. למשך שבעה ימים.‬
‫בתמורה לריאיון אחד על היסטוריה משפחתית.‬
‫מחלקת עסקים?‬ ‫-כן.‬
‫בקרן הזו ממש רוצים לפגוש אותך.‬
‫הם לא רוצים לפגוש אותי.‬
‫הם רצו לפגוש את אימי.‬
‫היא ציפתה לזה בכיליון עיניים.‬
‫אני תחליף עלוב, אני יודעת.‬
‫לא. תודה שאת באה איתי.‬
‫לא הייתי לי ברירה. אימא שלך התעקשה.‬
‫ואני שמחה על זה מאוד.‬
‫זה באמת נעשה קל יותר, נכון?‬
‫את לא חושבת עדיין על הקטור‬ ‫בכל שנייה בכל יום, נכון?‬
‫שמפניה?‬
‫תודה.‬
‫-בבקשה.‬
‫משום שכפי שבעלי ואימא שלך היו אומרים לנו,‬
‫החיים קצרים מכדי לא ליהנות ממחלקת עסקים.‬
‫שמעת על המערבל?‬
‫כולם מדברים על זה.‬ ‫-כולם?‬
‫מי אלה כולם, בדיוק?‬
‫טוב, קין בעיקר, אבל…‬
‫הבל, לו רציתי לשמוע רכילות מטופשת על…‬ ‫ישויות שמתערבלות,‬
‫הייתי שואלת אותך.‬
‫אבל אני כאן לצורך עריכת מפקד תושבים‬ ‫עבור האדון מורפיאוס מכיוון שחזר.‬
‫אני אצטרך רשימה מלאה‬ ‫של כל הישויות שמתגוררות כאן.‬
‫טוב. תני לי לחשוב.‬
‫יש אותי. ואת בית הסודות עצמו, כמובן.‬
‫ושדון הבקבוק.‬
‫ו… משהו מגעיל ונוראי במרתף.‬
‫משהו מגעיל במרתף.‬
‫אני משתדל לא לרדת לשם. ו…‬
‫נראה שהשמטתי בשגגה את ידידי.‬
‫שמו גולדי.‬
‫תוספת חדשה. גרגויל תינוק בשם גולדי.‬
‫אז האם האדון מורפיאוס יודע על ה…‬
‫מערבל.‬
‫היה סמוך ובטוח‬
‫שלאדון מורפיאוס יש דברים טובים יותר לעשות‬ ‫מאשר להקשיב לשמועות מטופשות.‬
‫אולי טיול לאנגליה הוא בדיוק מה שהיא צריכה.‬
‫היא ישנה. אז זו התקדמות.‬
‫היא לא ישנה לאחרונה?‬ ‫-לא.‬
‫היא התמודדה עם העיזבון של אימא שלה,‬ ‫ניסתה למצוא את אחיה.‬
‫עשתה כל מה שצריך‬
‫כדי לא לחשוב על העובדה‬ ‫שהיא לגמרי לבד עכשיו.‬
‫אבל היא לא לבד.‬
‫לא, אני יודעת. וחברים זה נהדר, אבל…‬
‫מה?‬
‫כשאת מאבדת את ההורים שלך, את מבינה פתאום‬
‫שלא הכבידה השאירה אותך‬ ‫מחוברת לקרקע כל הזמן הזה.‬
‫זו הייתה הידיעה‬ ‫שאת הבת של מישהו. או האחות.‬
‫או הרעיה, במקרה שלי.‬
‫אני מצטער. מה שלומך? את בסדר?‬
‫קרוב לוודאי שלא.‬
‫למה את אומרת כך?‬
‫כי במקום לחזור לעבודה,‬ ‫אני במטוס שבדרכו ללונדון,‬
‫ומדברת עם בעלי המת.‬
‫גברתי?‬
‫סליחה שהערתי אותך. תוכלי לחגור את החגורה?‬
‫תודה.‬
‫השלמתי את מפקד התושבים שביקשת,‬ ‫אדון מורפיאוס.‬
‫יופי. ו…?‬
‫מצאתי 11,062 מהתושבים.‬
‫וואו. מישהי הייתה עסוקה.‬
‫כן. טוב…‬
‫היה קומץ של ישויות חדשות.‬
‫זה צפוי.‬
‫אבל… שלושה מהארקנה הגדולה אינם.‬
‫נקבי בשמם.‬
‫הראשונה הוא גולט.‬
‫סיוט, שאם יותר לי לומר, מעולם לא בטחתי בה.‬
‫היא משנת-צורה.‬
‫זה לא מטבעה להיות אמינה.‬
‫מי עוד?‬
‫הקורינתי.‬
‫תיארתי לעצמי.‬
‫עדיין ניזון מהחולמים שהוא היה אמור לשרת.‬
‫כן.‬ ‫-והאחרון?‬
‫האחרון הוא פידלר'ס גרין.‬
‫פידלר'ס גרין?‬
‫זה באמת מוזר מאוד.‬
‫הרי הוא וסאל בעל ריבונות משלו‬ ‫ותמיד כל כך מהימן.‬
‫אני יודעת.‬
‫זאת אשמתי.‬
‫לו הייתי כאן ומילאתי את תפקידי…‬
‫זו לא הייתה אשמתך, אדוני.‬ ‫-לא?‬
‫אז של מי?‬
‫אני חוששת שיש עוד חדשות.‬
‫רכילות, האמת, אבל…‬ ‫-המשיכי.‬
‫שמועות נפוצו בקרב אנשי החלומות… על מערבל.‬
‫ייתכן שתרצה לחקור בנושא.‬
‫השמועות נכונות למדי.‬
‫אכן יש מערבל.‬
‫אניולט אמיתית. הראשונה בעידן הזה.‬
‫אז עליך למצוא את זה, אדוני.‬ ‫חייבים לשלוט בזה.‬
‫המערבל הוא "היא", לוסיאן.‬
‫לא "זה".‬
‫ונאסר על האינסופיים לפעול כנגד כל בן תמותה‬
‫שאינו מהווה איום פעיל.‬
‫כן, אבל אם האיום יהפוך לפעיל?‬
‫אז אולי אחת מהבעיות שלנו‬ ‫תהיה פתרון לשלוש האחרות.‬
‫היא מערבלת, ככלות הכול.‬
‫במוקדם או במאוחר‬ ‫היא תמשוך אליה את החלומות המשוטטים.‬
‫זה לא מסוכן, אדוני?‬
‫היא עלולה להרוס את החלימה.‬ ‫ואת עולם הערות תוך כדי כך.‬
‫אני משגיח עליה.‬
‫כן, אבל רק כשהיא ישנה.‬
‫אולי אחד מאיתנו‬ ‫צריך לעקוב אחריה בעולם הערות.‬
‫אני חושב שעדיף שלא אעזוב‬ ‫את החלימה ללא השגחה לעת עתה.‬
‫אני יכול ללכת.‬
‫בסדר גמור. לוסיאן תגיד לך מה לחפש, מת'יו.‬
‫ומה שאתה תראה, גם אני אראה.‬
‫רוז?‬
‫תתעוררי.‬
‫הגענו.‬
‫היה לי חלום ממש משונה.‬
‫תודה.‬
‫- סאסקס, אנגליה -‬
‫מיס ווקר.‬
‫היי. אני רוז.‬
‫אני לייטה הול.‬
‫אתה עורך הדין? מר הולדאוול?‬
‫הולדאוויי, מיס.‬
‫סליחה.‬
‫ואנחנו קוראים לעצמנו "פרקליטים"‬ ‫בצד הזה של האטלנטי.‬
‫זה המטה של הקרן?‬
‫זה בית אבות סיעודי פרטי.‬
‫המרשה שלי שוהה פה.‬
‫שניכנס?‬
‫בואו אחריי, בבקשה.‬
‫הקרן מנוהלת על ידי המרשה שלך?‬
‫ההסברים של המרשה שלי‬ ‫יהיו טובים בהרבה משלי, מיס הול.‬
‫את יודעת מה זה אניולט?‬
‫מה?‬ ‫-אניולט.‬
‫זה סוג של טבעת, כמדומני. מילה עתיקה.‬
‫איפה בחורה צעירה כל כך‬ ‫נתקלה במילה עתיקה כל כך?‬
‫אני לא כזאת צעירה. אני בת 21.‬
‫אף אחד לא מאמין לי.‬
‫והם תמיד מבקשים לראות‬ ‫תעודת זהות, זה מעצבן.‬
‫מה שמעצבן זה כשמפסיקים לבקש.‬
‫תאמיני לי.‬
‫תיכנסו, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫את בוודאי רוז.‬
‫נכון. וזו חברה שלי, לייטה הול.‬
‫תענוג לפגוש את שתיכן.‬
‫שמי יוניטי. יוניטי קינקייד.‬
‫תודה, מר הולדאוויי.‬ ‫-בשמחה.‬
‫הוא רציני מאוד, נכון?‬
‫בבקשה, תיכנסו.‬
‫תודה.‬
‫של מי זה?‬ ‫-זה היה שלי כשהייתי ילדה.‬
‫הוא נראה חדש לגמרי.‬
‫הוא כמו חדש.‬
‫לא יצא לי לשחק בו.‬
‫למה?‬
‫טוב, האמת שזו הסיבה שאת כאן.‬
‫בית הבובות היה מתנה. ליום הולדתי ה-12.‬
‫הרופאים מספרים לי שבאותו לילה אני חליתי‬
‫במשהו שנקרא "אנצפליטיס לתרגיקה".‬
‫עורי קומי, נמנמנית.‬
‫נרדמתי ולא התעוררתי.‬
‫מותק? יוניטי?‬
‫עד לפני שמונה חודשים.‬
‫אבל בחלומות שלי היו לי חיים נהדרים.‬
‫ניהלתי את העסק של אבא שלי.‬
‫והכרתי גבר עם עיניים זהובות.‬
‫ונולד לנו תינוק.‬
‫אבל רק כשהתעוררתי‬ ‫גיליתי שדבר מזה לא היה אמיתי.‬
‫מלבד התינוק.‬
‫כפי הנראה, בזמן שישנתי בבית החולים,‬
‫ילדתי תינוקת.‬
‫הם טייחו את זה בזמנו,‬ ‫אבל מר הולדאוויי גילה‬
‫שמשפחה מצוינת אימצה אותה.‬
‫ושהיא גדלה וילדה בת משל עצמה.‬
‫בשם מירנדה.‬
‫מירנדה ווקר.‬
‫אימא שלך.‬
‫אני סבתא-רבתא שלך, רוז.‬
‫ואני מצטערת שהבאתי אותך הנה בתואנת שווא,‬
‫אבל חשבתי שאם היו מסבירים לך את זה קודם,‬ ‫אולי לא היית…‬
‫אולי לא היית באה.‬
‫ואני חושבת שלא הייתי עומדת בזה.‬
‫אתן לכן להתעדכן.‬
‫לא. את לא צריכה…‬ ‫-לא, תישארי.‬
‫אני אחזור. דברו ביניכן.‬
‫תודה לשניכם שבאתם מרחוק…‬
‫- האנטסוויל, אלבמה -‬
‫אבל כיו"ר משותפים של ועדת התכנון,‬
‫זו האחריות שלנו‬ ‫למצוא מחליף הולם לאיש המשפחה.‬
‫אז אנחנו צריכים אורח כבוד חדש.‬ ‫מיד, אם לא לפני כן.‬
‫יש עוד שמות חשובים שמגיעים?‬
‫- מייק'ס -‬
‫מון ריבר.‬ ‫-לא.‬
‫הקנדימן.‬
‫אנחנו צריכים דמות ידועה ומרכזית.‬ ‫אנשים כבר קנו כרטיסים.‬
‫לא כל כך הרבה כמו בשנה שעברה.‬
‫אז על אחת כמה וכמה.‬
‫עבור מי כולנו נשלם לראות?‬
‫הקורינתי.‬ ‫-כן.‬
‫אני יוצר קשר בכל שנה. אין תגובה.‬
‫לא.‬
‫תודה.‬
‫בן כמה אתם חושבים שהוא?‬
‫הקורינתי?‬
‫הוא קיים מאז ומתמיד.‬
‫לא, המלצר.‬
‫שש-עשרה? שבע-עשרה?‬
‫מבוגר מדי בשבילך.‬
‫הוא נראה צעיר יותר.‬
‫אבל בטח היה יותר מקורינתי אחד במהלך השנים.‬
‫מי שלא יהיה הנוכחי, העבודה שלו נהדרת.‬
‫זה היה בשבוע שעבר. בדי-סי.‬
‫אז הוא בחוף המזרחי. הוא לא רחוק.‬
‫מה נראה לכם שהוא עושה עם העיניים?‬
‫הוא אספן. כמונו.‬
‫אוכל להזמין אותו שוב דרך הערוצים הרגילים.‬
‫לא, אם אנחנו רוצים למשוך את תשומת ליבו‬ ‫אנחנו צריכים לחשוב כמוהו.‬
‫לנהוג… כמוהו.‬
‫האם את מציעה…‬
‫שנחקה את הקורינתי?‬
‫זה יכול להיות כיף.‬
‫אנחנו לא מעתיקים את העבודות זה של זה.‬
‫יש לנו קוד.‬
‫יש לנו גם מעל ל-100 רוצחים סדרתיים‬ ‫שמגיעים לאירוע הזה.‬
‫"אספנים". בבקשה.‬
‫והם שילמו כסף טוב כדי לראות את איש המשפחה.‬
‫לא. בשום פנים ואופן.‬
‫בסדר. מה שמתאים לך.‬
‫שירותים?‬
‫נראה לך שלקורינתי יש טיפוס?‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫אתה לא רוז ווקר.‬
‫לא, אני קרל.‬
‫השותף לדירה של רוז?‬
‫אני שומר על הבית. היא נסעה.‬
‫ואתה…?‬
‫אפשר לומר שאני מעין מגייס.‬
‫באתי להציע לרוז עבודה.‬
‫ברצינות?‬ ‫-אתה יודע איפה אוכל למצוא אותה?‬
‫היא בנסיעה כרגע, אבל אוכל למסור לה הודעה.‬
‫כן. כמה זמן נראה לך שהיא תיעדר?‬
‫שבוע.‬
‫אבל… אתה מוזמן לחכות.‬
‫הטכניקה של הקורינתי דקדקנית.‬
‫אלגנטית.‬
‫אוסף משכנע יצריך חודשים של מחקר.‬
‫נצטרך את הכלים הנכונים.‬
‫בנוסף, למה שלקורינתי יהיה אכפת מחקיין?‬
‫לי היה אכפת.‬
‫אם היה מישהו שהיה לוקח קרדיט על עבודה שלי,‬
‫הייתי מוצא אותו‬ ‫ומוודא שלא יעשה את זה שוב לעולם.‬
‫זאת עוד סיבה טובה לא לעשות את זה.‬
‫נכון. אז זה סגור.‬
‫החלטנו…‬ ‫-אנחנו צריכים ללכת.‬
‫לא נוכל ללכת. אין לנו אורח כבוד‬ ‫ושום תוכנית להמשך.‬
‫אני רוצה קינוח. איפה המלצר?‬
‫יש לנו תוכנית.‬
‫אנחנו שולחים מסר לקורינתי.‬
‫והמלצר לא יחזור.‬
‫רק אלך להביא את לייטה. תכף אשוב.‬
‫רוז.‬
‫רוזבאד.‬
‫רוז ווקר.‬
‫שלום, רוזי.‬
‫תיכנסי, פרפר שלי.‬
‫את בצומת דרכים, רוז ווקר.‬
‫איך אתן יודעות את שמי? מי אתן?‬
‫שמות, שמות, שמות.‬
‫כל שם הוא רק פן אחד של המכלול.‬
‫תהיי מרוצה מהשילוש שיש לך, מותק.‬
‫לא תרצי לפגוש אותנו כטובות הלב.‬
‫נוכל רק להזהיר אותך, אחות.‬
‫לא נוכל להגן עלייך.‬
‫להגן עליי מפני…‬
‫מפני החיים, פרח שלי.‬
‫והדברים שמרחפים מעבר לחיים.‬
‫שמטיחים את עצמם כנגדם.‬
‫הישמרי מחלומות.‬ ‫-ומבתים.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את שואלת את השאלה הלא נכונה.‬
‫לו שאלת את השאלה הנכונה,‬
‫היינו יכולות להזהיר אותך מפני הקורינתי.‬
‫לספר לך על ג'ד.‬
‫ועל מורפיאוס.‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫אני…‬
‫אני חושבת שיש לי ג'ט לג רציני.‬
‫איך אתן מכירות זו את זו?‬
‫האמת שאנחנו שכנות.‬ ‫-אותו בניין. בהפרש של קומה אחת.‬
‫וכשאימא שלי חלתה,‬ ‫לייטה ובעלה ממש אימצו אותי.‬
‫הרגשנו שרוז אימצה אותנו.‬
‫מה שהופך גם אותך ואת בעלך למשפחה שלי.‬
‫שאשלח לו כרטיס טיסה כדי שיצטרף אלינו?‬
‫זה נחמד מאוד מצידך, אבל…‬ ‫הקטור נפטר לפני כשנה.‬
‫אוי, לא.‬
‫זאת הייתה תאונה. מישהו נסע באדום.‬
‫צר לי מאוד.‬
‫אין צורך.‬
‫הקטור ואני הכרנו בקולג'.‬
‫למדנו לתואר בארכיטקטורה.‬
‫פתחנו משרד משלנו. היו לנו שנים יחד.‬
‫אבל זה אף פעם לא מספיק שנים, נכון?‬
‫נראה שהחיים של כולנו‬ ‫נקטעו באופן נוראי, נכון?‬
‫אולי כאלה הם החיים. רק סדרה של קטיעות.‬
‫והתקשרות מחדש.‬
‫עכשיו צריך רק לאתר את אחיך.‬
‫קיוויתי לשכור חוקר פרטי.‬
‫ואולי לנסוע לקייפ קנדי בעצמי בשלב כלשהו.‬
‫נראה לי שכדאי לך.‬
‫אעשה את זה.‬
‫אני רק צריכה למצוא עבודה קודם.‬
‫מה אם אעסיק אותך?‬
‫במה?‬
‫באיתור הנין שלי.‬
‫תראי, אשלם על הכול. נסיעות. הוצאות.‬
‫ומשכורת, כמובן.‬
‫יוניטי, אני…‬ ‫-אל תדאגי.‬
‫יש הרבה כסף.‬
‫"סוכר קינקייד" הייתה בבעלות המשפחה שלנו.‬
‫באמת?‬ ‫-אלוהים.‬
‫את תעשי לי טובה.‬ ‫אני רוצה לפגוש את הנין שלי.‬
‫לייטה, האם תיסעי איתה?‬
‫ניסע כולנו.‬
‫לא. אני רק אאט אתכן.‬
‫אבל אני אהיה איתכן ברוחי.‬
‫לא. יותר מזה.‬
‫הוריי נתנו לי אותה לפני המון זמן.‬
‫היא שלך עכשיו.‬
‫תודה.‬
‫זו אניולט זהב.‬
‫מה? מה קרה?‬
‫היה לי חלום במכונית בדרך לכאן על אניולט.‬
‫באמת? טוב, אז…‬
‫הלוואי שכל חלומותינו יתגשמו.‬
‫זאת שמירת הבית הכי מעולה שאי פעם הייתה לי.‬
‫רוז בהחלט השאירה לך המון לקרוא.‬
‫אתה אוהב לקרוא?‬
‫אני מעדיף אנשים.‬
‫אלה בשורות טובות לאנשים.‬
‫לא סיפרת לי על העבודה.‬
‫זאת שמצאת בשביל רוז.‬
‫אני רוצה שרוז תבוא לעבוד אצלי.‬
‫עזבתי את העבודה הקודמת שלי‬ ‫כדי להיות עצמאי.‬
‫אני חושב שעם רוז לצידי,‬ ‫אוכל לגרום לבוס שלי לפשוט רגל.‬
‫להקים משהו חדש שהוא… רק שלנו.‬
‫- הקורינתי מכה שוב בדיינר מקומי -‬
‫קרה משהו?‬
‫כן. אני צריך ללכת לעבוד.‬
‫עוד גיוסים?‬
‫נראה ככה.‬
‫אתה בטוח שאין לך זמן לעוד סיבוב אחד?‬
‫אולי הפעם בלי המשקפיים הכהים.‬
‫תבקש מרוז להתקשר אליי?‬
‫הנה היא. "רוז ווקר. בת 21.‬
‫אימא, נפטרה. אבא, נפטר."‬
‫מסכנה.‬
‫יש אח, ג'ד ווקר. ועוד מישהו.‬
‫זה נכון?‬
‫כן. התוכניות לסלסטריום החדש אושרו.‬
‫לא באתי לדבר על בניין.‬ ‫באתי לדבר על המערבלת.‬
‫האדון מורפיאוס כבר מנטר את החלומות שלה.‬
‫כדאי לו מאוד.‬
‫ושלח את מת'יו להשגיח עליה בעולם הערות.‬
‫מה? מי זה מת'יו?‬
‫מרוו. זה אני.‬
‫די. הוא שולח את הילד החדש?‬
‫למה לא?‬
‫אתה פה בערך חמש דקות.‬ ‫אתה אפילו יודע למה לשים לב?‬
‫לא. אתה רוצה ללכת?‬
‫ממש לא.‬
‫אז תגיד לי למה לשים לב.‬
‫כל התנהגות יוצאת דופן.‬
‫אמרה הדלעת לציפור המדברת.‬ ‫תוכל להיות קצת יותר ספציפי?‬
‫אם המערבלת תיחשף,‬ ‫היא תעשה את זה בחלומות שלה,‬
‫מה שכמובן ישפיע על חיי הערות שלה.‬
‫אז תחפש סימנים להלם או טראומה.‬
‫כל דבר שעלול לגרום לה להרוג את כולנו.‬
‫אז בעיקרון כל דבר שהוא.‬
‫בעיקרון, כן.‬
‫לילד יש כישרון טבעי.‬
‫וציפורי, אם תראה משהו,‬
‫תספר ללוסיאן לפני שתספר לבוס.‬
‫מרווין.‬ ‫-תפסיקי.‬
‫כולם יודעים שאת מנהלת את המקום הזה בחשאי.‬
‫אין לי שום בעיה עם זה.‬
‫ציפור כלבבי.‬ ‫-תודה, מת'יו.‬
‫עכשיו, בנוגע לסלסטריום החדש…‬ ‫-נתראה, לוש.‬
‫- קייפ קנדי, פלורידה -‬
‫רוז.‬ ‫-האל.‬
‫ברוכה הבאה הביתה.‬
‫תודה.‬
‫איך ההרגשה לחזור?‬
‫קייפ קנדי נראה בדיוק כפי שאני זוכרת אותו.‬
‫כן, שינוי זה לא משהו שקורה בפלורידה.‬
‫את בטח לייטה. אני האל קרטר.‬
‫נעים להכיר.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫האל הוא בעלי בית ההארחה.‬
‫כן, זה היה הבית של סבתא שלי מזמן,‬ ‫אבל עכשיו הוא טוב יותר.‬
‫תנו לי.‬ ‫-תודה.‬
‫הייתם חברים לפני כן?‬
‫לא.‬
‫הכרנו בטלפון. כשהזמנתי מקום.‬
‫ייתכן שסיפרתי לרוז את סיפור חיי.‬
‫אני בהחלט סיפרתי להאל את שלי.‬
‫היי! אתן רוז ולייטה?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אני קן.‬ ‫-אני ברבי.‬
‫זה נורא.‬ ‫-אנחנו יודעים.‬
‫אנחנו השכנים שלכן מלמטה.‬ ‫-טוב, לא להרבה זמן.‬
‫אנחנו הולכים להסתכל על בתים.‬ ‫אבל כולנו נצא הערב, נכון?‬
‫אם אין לכן ג'ט לג.‬
‫לא. זה נשמע נהדר.‬
‫נהדר.‬
‫ובהצלחה היום. עם האישה של האומנה?‬
‫תודה.‬
‫ייתכן שסיפרתי גם להם את סיפור חייך,‬
‫אבל רק כדי להפיץ את השמועה על אחיך.‬
‫זה לא מפני שריכלנו.‬
‫הצטערנו לשמוע על מותה של אימך.‬
‫בעלה.‬ ‫-ושל בעלך.‬
‫שנטל וזלדה גרות למעלה, ממול לחדר שלכן.‬
‫יש לנו אוסף העכבישים המפוחלצים‬
‫הפרטי הגדול ביותר בחוף המזרחי.‬
‫תרצו לראות אותם? אולי מאוחר יותר הערב?‬
‫זלדה רוצה לדעת אם הזמנת את גילברט.‬
‫כן, שמתי לו פתק מתחת לדלת.‬
‫נתראה בערב, דיירות חדשות.‬
‫הן באמת ממש מתוקות.‬
‫האם הן…‬
‫אחיות? אימא? בת? מאהבות?‬
‫איש לא יודע.‬
‫אבל אני מרגיש שלדעת יהרוס את זה.‬
‫ומי זה גילברט?‬
‫גילברט גר בעליית הגג.‬
‫אנחנו לא רואים אותו הרבה.‬ ‫הוא יושב שם וקורא.‬
‫אז זהו?‬
‫או שיש עוד מישהו שיודע עלינו הכול?‬
‫אין סודות בבית הזה.‬
‫אנחנו משפחה אחת גדולה, מוזרה ומאושרת.‬
‫אני מצטער.‬
‫אין צורך. אנחנו פה בשביל משפחה.‬
‫סליחה, מיס ווקר,‬
‫אבל כפי שאמרתי לעו"ד של אימך‬ ‫בטלפון ובאימיילים שלי,‬
‫לא אוכל, במסגרת החוק, לתת לך את פרטי אחיך.‬
‫אם תרצי להשאיר את פרטייך להורים של ג'ד…‬
‫הם לא ההורים שלו.‬ ‫-הם כן, כל עוד הוא נמצא בטיפולם.‬
‫אבל אני אחותו.‬
‫אני מבינה את זה.‬
‫אבל את צריכה להבין שבתור אחותו‬ ‫אין לך שום חזקה משפטית עליו.‬
‫תוכלי להיות בת אנוש מזדיינת לשנייה?‬
‫בבקשה?‬ ‫-רוזי.‬
‫לא. הגענו עד לכאן.‬
‫ההורים שלי מתים, מיס רוביו.‬ ‫ג'ד הוא בן המשפחה היחיד שנותר לי.‬
‫הוא המשפחה שלי.‬
‫אני רק רוצה לראות אותו או לדבר איתו.‬
‫רק ליידע אותו שאני פה.‬
‫רוז, אם אספר לך איפה אחיך, מה אז?‬
‫אצור איתו קשר.‬
‫אספר לו על אימא שלנו.‬
‫אשאל אותו מה שלומו. אם הוא בסדר.‬
‫ומה תעשי כשהוא יגיד,‬
‫"אני לא רוצה לחיות‬ ‫עם האנשים האלה אלא איתך".‬
‫זה מה שאת רוצה?‬
‫את מוכנה לגדל ילד בן 12 לבדך?‬
‫בגילך?‬
‫יש לך עבודה? ביטוח בריאות?‬
‫תראי. אם זה עוזר,‬
‫הורי האומנה של ג'ד היו חברים של אביך.‬
‫באמת?‬
‫הם לקחו את ג'ד לביתם,‬ ‫הגישו בקשה להיות הורי האומנה שלו,‬
‫ועכשיו הם מקבלים 800 בחודש,‬ ‫אז ג'ד בסדר גמור.‬
‫היי!‬
‫חזרתן.‬ ‫-איך הלך?‬
‫לא רכשתי חברים חדשים בסוכנות האומנה.‬
‫עמדת על שלך. הייתי גאה בה מאוד.‬
‫טוב, תוכלו לספר לנו הכול.‬
‫עם שתייה.‬ ‫-אנחנו לוקחים אתכן לבלות.‬
‫עכשיו?‬ ‫-בהחלט.‬
‫אתן נראות מהודרות. שנחליף בגדים?‬
‫אנחנו תמיד נראות ככה.‬
‫זה נכון. אפילו בארוחת הבוקר.‬ ‫-נכון.‬
‫שנצא, גבירותיי?‬
‫נשמח.‬ ‫-אבל לא כדאי שנחכה להאל?‬
‫האל כבר שם.‬
‫"היה לי חלום‬
‫חלום עלייך, מותק‬
‫הוא יתגשם, מותק‬
‫הם חושבים שזה הסוף שלנו‬
‫אבל, מותק‬
‫את תהיי כבירה‬ ‫את תהיי נהדרת‬
‫תסובבי את העולם כולו סביב הזרת‬
‫החל מכאן‬ ‫החל מעכשיו‬
‫מותק, הכול פורח לנו כמו שושנים‬
‫פנו את הרציפים‬ ‫פנו את המסילות‬
‫להירגע זה כל מה שאת צריכה לעשות‬
‫תפריחי נשיקה‬ ‫קודי קידה‬
‫מותק, הכול פורח לנו כמו שושנים‬
‫עכשיו תורך כנפיים לפרוש‬
‫תלהיבי את העולם‬
‫תסובבי לו את הראש‬
‫יהיו לך עוד יעדים לכבוש‬
‫הדליקי אורות, הרימי וילון‬
‫מכאן תוכלי לעוף כמו סילון‬
‫את תהיי כבירה, את תהיי נהדרת‬
‫אני יודעת‬ ‫אני לא מברברת‬
‫הכוכב הממוזל שאני מדברת עליו הגיע זמנו‬
‫מותק, הכול פורח לנו כמו שושנים ונרקיסים‬
‫מותק, הכול בא לנו כמו אור שמש וסנטה קלאוס‬
‫הכול יהיה לילות בוהקים וסוכריות על מקל‬
‫הכול פורח לנו כמו שושנים…"‬
‫- יוניטי -‬
‫"בשבילי ובשבילך"‬
‫הלו? יוניטי?‬
‫הלו? את שם?‬
‫החברה שלך לא שם?‬
‫אני אהיה חבר שלך.‬
‫ובחורה כמוך לא צריכה להיות לבד.‬
‫אני לא לבד. החברים שלי בפנים,‬ ‫אז כדאי שאני…‬
‫ניקח את הטלפון.‬ ‫-ואת הארנק.‬
‫וגם את הטבעת על האצבע שלך.‬
‫רבותיי!‬
‫נראה לי שהגברת הצעירה הזאת‬ ‫רוצה לשמור על תכשיטיה‬
‫ועל כבודה. תסלחי לי אם אפריע.‬
‫תודה, אבל אין בכך צורך, אדוני.‬
‫בוא!‬
‫את בסדר, מיס?‬
‫סליחה, זה היה… ממש מטומטם מצידי.‬
‫שטויות. זה היה…‬ ‫-לא, זה היה מטומטם.‬
‫אבל תודה לך על עזרתך.‬
‫לא היית זקוקה לעזרה שלי,‬ ‫הסתדרת היטב בעצמך.‬
‫שנתקשר למשטרה?‬
‫אני חושבת שפשוט אחזור הביתה.‬
‫אוכל ללוות אותך?‬
‫ושמי גילברט, דרך אגב.‬
‫אתה גילברט שגר בעליית הגג של האל?‬
‫אני ולא אחר. את לא במקרה‬ ‫הדיירת החדשה למטה בחזית?‬
‫אני ולא אחרת. רוז ווקר.‬
‫לעונג לי. בדיוק הייתי בדרכי לראות‬ ‫את ניסיונו התאטרלי של בעל הבית שלנו.‬
‫הרגע החמצת אותו.‬
‫קראתי, איבדתי את תחושת הזמן.‬
‫את בטוחה שאת בסדר?‬
‫אני רק צריכה קצת שינה.‬
‫אז בואי ניקח אותך הביתה, טוב?‬
‫אז מה קראת?‬
‫את צ'סטרטון.‬
‫את קוראת ספרים שלו?‬
‫אני לא רוצה להיות הציפור שצעקה "זאב, זאב."‬
‫אוי, לא.‬
‫אבל אם החלומות של רוז ווקר הלילה‬ ‫יהיו דומים לחיי הערות שלה…‬
‫מה קרה?‬
‫היא הותקפה מחוץ לבר בפלורידה.‬
‫אבל היא הדפה אותם.‬
‫מה היא עושה בפלורידה?‬
‫מחפשת את אחיה הנעדר.‬
‫ג'ד ווקר נעדר?‬ ‫-רוז לא מוצאת אותו.‬
‫- ג'ד ווקר -‬
‫מה?‬
‫גם אני לא מוצאת אותו.‬
‫כן, זה מפני שהוא נעדר.‬
‫לא, לא רק מעולם הערות.‬
‫הוא נעדר מהחלימה.‬
‫חשבתי שאם פשע חיקוי אחד‬ ‫לא יתפוס את תשומת ליבו של הקורינתי,‬
‫שניים יעשו זאת.‬
‫בעצם…‬
‫שלושה.‬
‫אבל אני מחשיב את שלי יותר למחווה.‬
‫שניכם אמרתם שזה רעיון נוראי.‬
‫בהיעדר רעיון טוב יותר.‬ ‫-אנחנו עדיין צריכים אורח כבוד.‬
‫וזה היה תרגיל מרתק להיכנס למוחו‬
‫של אספן עמית.‬
‫כלומר, למה העיניים, או למה רק העיניים?‬
‫הן החלון לנשמה.‬
‫וקשה מאוד להוציא אותן בלי לפוצץ אותן.‬
‫הטריק הוא להשתמש באגודלים.‬
‫לא להאמין!‬
‫כן.‬
‫אני מניח שניסיתם למשוך את תשומת ליבי.‬
‫כעת משקיבלתם אותה…‬
‫תגידו לי למה שלא אהרוג אתכם.‬
‫אנחנו… רוצים שתהיה האורח שלנו.‬
‫אורח הכבוד שלנו.‬
‫במפגש האספנים השנתי שלנו.‬
‫אנשים שחולקים את התחביב שלנו.‬
‫קיווינו שמכיוון שאתה הקורינתי הנוכחי,‬
‫תוכל לשאת את הנאום המרכזי.‬
‫"הקורינתי הנוכחי."‬
‫טוב, אתה לא נראה לי בן 130 שנים.‬
‫תודה.‬
‫ובכן, זה כבוד גדול.‬
‫מפגש של נשמות בעלות עניין משותף.‬
‫שכולן… חולקות את אותו חלום.‬
‫חלום שנוצר בהשראת הקורינתי.‬
‫ובכן, אם כך אני תוהה אם אוכל להביא אורח.‬
‫אספן עמית?‬
‫מישהו שיוכל לשדרג את החלומות שלנו.‬
‫כמובן. בטח. כן.‬
‫מה שמו או כינויו המועדף של האורח?‬
‫כן, טוב, במקום שממנו באתי‬ ‫קוראים לה המערבלת.‬
‫ג'ד ווקר עדיין נמצא בממלכת החיים,‬ ‫אבל אני לא יכול למצוא אותו.‬
‫לא. גם אני לא, אדוני.‬
‫כל בני האנוש מחוברים לחלימה.‬
‫הם מבלים שליש מחייהם כאן.‬
‫כדי לנתק את הקשר הזה דרוש ידע.‬
‫וכוח.‬
‫אז אולי יעניין אותך לדעת‬
‫שהסיוט האחרון שהיה לג'ד ווקר‬ ‫לפני שנעלם היה על גולט.‬
‫את חושבת שהיא ניתקה אותו מהחלימה?‬
‫כן.‬
‫למה?‬
‫כי הוא לא סתם ילד, נכון?‬
‫הוא אחיה של רוז ווקר.‬
‫היא המערבלת.‬
‫סליחה.‬
‫אני רוז ווקר.‬
‫מה אתם יודעים על אחי ג'ד?‬
‫עזרו לי, בבקשה.‬
‫הצילו!‬
‫ג'ד?‬ ‫-דודה קלריס?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫ברחתי.‬
‫מה? למה? מה קרה?‬
‫דוד ברנבי אמר שינעל אותי במרתף.‬
‫למה? מה עשית?‬
‫כלום, אני נשבע שהוא שונא אותי.‬
‫זה לא נכון.‬
‫אנחנו חייבים לברוח ממנו. שנינו, עכשיו!‬
‫לאן ניסע?‬
‫נוכל לנסוע לכל מקום.‬ ‫אבל חייבים לנסוע עכשיו!‬
‫בסדר.‬
‫מה לעזאזל קורה כאן?‬
‫כלום, ברן. אני רק…‬
‫מצאתי את ג'ד.‬ ‫בדיוק התכוונתי להחזיר אותו הביתה.‬
‫לא.‬
‫ג'ד חוזר הביתה איתי.‬
‫נכון, ג'ד?‬
‫כן, אדוני.‬
‫לא, אתה לא תיסע מלפנים.‬
‫אתה תיסע מאחור.‬
‫ברנבי, לא!‬
‫את רוצה להיכנס לשם איתו?‬
‫אז אל תגידי לי לא.‬
‫תרגום כתוביות: זיוית אוריין‬