SERIÁL NETFLIX
JOHN DEE - MIRANDA WALKEROVÁ - KORINŤAN
KAPITOLA 7: DOMEK PRO PANENKU
ROSE WALKEROVÁ
HISTORIE SNU
Nezapomeň tyhle.
2015 - MYS KENNEDY, FLORIDA
Díky, kámo.
- Mohl by ses obout? - Jak daleko od Floridy je New Jersey?
Asi dva dny cesty autem, ale…
- Cože, najednou se chceš stát… - Je to můj syn!
On nechce, abychom odjeli.
Já vím.
Jsi v pořádku?
Jo.
Ale…
Mluvila jsem s vaším tátou
a myslíme, že bude možná lepší, když se já a Rose nejdřív usadíme
a pak přijedeš do New Brunswicku ty.
Cože?
Nemůžem ho tu nechat.
Já s vámi nepojedu?
Ne hned teď, zlato.
Táta to slíbil.
Rozmyslel si to.
Řekl, že bys mu moc chyběl.
Promluvím s ním.
Rose.
Nemá na poslouchání náladu.
Dělá to naschvál.
Co ta střídavá péče?
Nemůžu Jeda odvézt bez svolení tvého otce.
Rozluč se s bratrem a počkej na mě v autě, ano?
Miluju tě, Jeddy.
Vezmi mě s sebou.
Pojď si vybalit, zlato.
Rose, prosím.
Je mi to líto.
- Rose! - To nic, Jede.
- Rose! - To nic, zlato.
Jsi tam, sestro?
Promluvíš si se mnou, královno Zoufalství?
Vždy jsem připravena ti naslouchat, Touho.
Mám novinky.
Skutečné novinky?
Vrátil se marnotratný syn?
Cože?
Ten?
Ne, pořád se pohřešuje.
Mluvím o Snu.
Podařilo se mu osvobodit se.
Zase se ho snažíš zaplést do svých machinací?
Netrpěl už posledních sto let dost?
Jeden by řekl, že ano.
Ale je stejně samolibý a namyšlený jako vždy.
Myslíš, že ho ty naše hříčky změní?
Tohle není hra, dvojče moje.
Sen se pořád chová, jako by jeho říše byla nadřazena našim.
Je načase, aby se poučil, že sny jsou pouhou ozvěnou touhy a zoufalství.
Ať je ten nový plán jakýkoli, nebude fungovat.
Nefungoval posledně ani předtím.
Nada byla chyba.
A Roderick Burgess bylo zpestření.
Ale věci se změnily, lásko má, mé dvojče.
Je tu vír snění.
První po dlouhé době a… je to žena.
- Takže počkáme? - Nebudeme muset.
Ta dívka nemá tušení, čím je,
ale už dělá, co víry dělají.
Všechno a všechny přitahuje k sobě.
Včetně Morfea.
Co je zač?
Ta žena, která bude pro Sen zkázou?
Jmenuje se Rose.
Rose Walkerová.
Rose?
Lyto. Našla jsem novou fotku Jeda.
Cože?
- Teda nová je jen pro mě. - Haló?
Slečna Bloomová? Rose Walkerová. Mirandina dcera.
Auto je už na cestě.
Promiňte, že obtěžuji, ale v matčiných věcech…
Carle, co tady děláš?
Pohlídám to tu, zatímco budete pryč.
Našla jsem fotku bratra Jeda, kterou jsem ještě neviděla.
Bude k tomu potřebovat boty.
Z doby před rozvodem, takže je nejmíň sedm let stará,
ale jeho tvář je tam jasně vidět.
Můžu vám ji poslat?
Když nám ta z pěstounské péče nechtěla říct, kam Jeda umístila,
řekla jste, ať si najmeme soukromého detektiva.
Čekala jsem, že náklady pokryje mámin majetek.
Ne, mám v úmyslu váš účet plně uhradit.
Jen co najdu práci.
Nenabíráte náhodou zaměstnance?
Ne?
Dobře. Děkuji za váš čas.
Žádné peníze nezbyly?
Máma je prý všechny utratila za byt.
Chtěla, abys měla domov.
Chtěla, aby měl domov i Jed.
Musíme jít.
- Myslím, že nemůžu. - Rosie.
Jak můžu opustit zemi bez práce, bez peněz…
Poslouchej. Pokud ti lidé platí, abys někde byla, je to práce.
A ta nadace ti platí, abys letěla do Londýna.
Neplatí mi.
Tvoje diety jsou 250 liber denně.
V hotovosti. Na sedm dní.
Výměnou za jedno interview o historii rodiny.
- Byznys třída? - Jo.
Ta nadace se s tebou vážně chce setkat.
Nejsem to já, po kom touží.
To byla mamka.
Tolik se na to těšila.
Jsem ubohá náhražka, já vím.
Ne. Díky, že jedeš se mnou.
Neměla jsem na výběr. Tvá máma na tom trvala.
A jsem za to moc ráda.
Časem je to snazší, že?
Už pořád nemyslíš na Hectora každou vteřinu každý den, viď?
Šampaňské?
Děkuji.
- Děkuji. - Prosím.
Protože, jak můj manžel a tvoje máma říkali,
život je příliš krátký, aby sis neužila byznys třídu.
Slyšelas o tom víru?
- Všichni o něm mluví. - Všichni?
Kdo přesně?
No, většinou Kain, ale…
Ábeli, kdybych chtěla slyšet hloupé drby o… vířících entitách,
řekla bych si o ně.
Ale já tu provádím sčítání lidu pro Pána Morfea, když je teď zpátky.
Potřebuji úplný seznam všech tvorů, kteří zde bydlí.
Dobrá. Nech mě přemýšlet.
Jsem to já. A samotný Dům tajemství, samozřejmě.
A Duch v láhvi.
A… něco nevýslovně odporného ve sklepě.
Něco odporného ve sklepě.
Snažím se tam dolů nechodit. A…
Zdá se, že jsem neúmyslně vynechal svého přítele.
Jmenuje se Goldie.
Nový přírůstek. Malý chrlič jménem Goldie.
Takže ví Pán Morfeus o tom…
víru?
Ujišťuji tě,
že Pán Morfeus má lepší věci na práci než poslouchat hloupé drby.
Výlet do Anglie je možná přesně to, co potřebuje.
Spí. To je pokrok.
- Ona nespala? - Ne.
Vyřizuje pozůstalost po matce a snaží se najít svého bratra.
Dělá, co se dá,
aby nemyslela na to, že je teď úplně sama.
Ale není.
Ne, já vím. A přátelé jsou skvělí, ale…
Co?
Když ztratíš rodiče, najednou si uvědomíš,
že to nebyla gravitace, co tě celou dobu drželo při zemi.
Bylo to vědomí, že jsi něčí dcera. Nebo sestra.
Nebo žena, v mém případě.
Mrzí mě to. Jak je ti? Jsi v pořádku?
Nejspíš ne.
Proč to říkáš?
Protože místo abych byla zpátky v práci, letím do Londýna
a mluvím se svým mrtvým mužem.
Madam?
Promiňte, že vás budím. Zapnula byste si pás?
Děkuji.
Dokončila jsem sčítání, jak jste si přál, lorde Morfee.
Dobře. A?
Napočítala jsem jich 11 062.
Páni. Někdo si pěkně máknul.
Ano. No…
Je tu pár nových tvorů.
To se dalo čekat.
Ale… Tři z Velkých arkán chybí.
Jmenuj je.
První je Gault.
Noční můra, které jsem nikdy nedůvěřovala, musím říct.
Mění podobu.
Nemá v povaze být důvěryhodná.
Kdo dál?
Korinťan.
To jsem předpokládal.
Stále se živí snícími, kterým měl sloužit.
- Ano. - A poslední?
Poslední je Zelený ráj.
Zelený ráj?
To je zvláštní.
Koneckonců spravoval své vlastní panství a vždy byl spolehlivý.
Já vím.
To je moje vina.
Kdybych tu byl, plnil svou funkci…
- Vy za to nemůžete, můj pane. - Ne?
Tak kdo?
Bohužel mám další zprávy.
- Jsou to klepy, ale… - Pokračuj.
Mezi obyvateli Snění kolují zvěsti… o víru.
Možná byste to chtěl prošetřit.
Ty zvěsti jsou pravdivé.
Je tady vír.
Pravý anulet. První v této éře.
Pak ho musíte najít, pane. Musí být pod kontrolou.
Ten vír je ona, Lucienne.
Ne „on“.
A Věční nesmí podnikat kroky proti smrtelníkovi,
který není aktuální hrozbou.
A kdyby ta hrozba aktuální být začala?
Pak možná jeden z našich problémů vyřeší zbylé tři.
Ona je vír, koneckonců.
Dříve či později k sobě ty zbloudilé sny přitáhne.
Není to riskantní, pane?
Mohla by Snění zničit. A tím i bdělý svět.
Sleduji ji.
Ano, ale pouze, když spí.
Možná by ji měl někdo sledovat v bdělém světě.
Myslím, že bude lepší, nenechávat teď Snění bez dozoru.
Mohl bych jít já.
Výborně. Lucienne ti řekne, co hledat, Matthewe.
A co uvidíš ty, uvidím i já.
Rose?
Vzbuď se.
Jsme tady.
Právě jsem měla strašně divný sen.
Děkuji.
SUSSEX, ANGLIE
Slečno Walkerová.
Zdravím. Jsem Rose.
Já jsem Lyta Hallová.
Vy jste ten advokát? Pan Holdawell?
Holdaway, slečno.
Promiňte.
A na této straně Atlantiku si říkáme „právní zástupci“.
Tohle je ústředí nadace?
Je to soukromý pečovatelský dům pro seniory.
Obývá ho má klientka.
Půjdeme dovnitř?
Laskavě mě následujte.
Vaše klientka tu nadaci vede?
Sama vám vše vysvětlí mnohem lépe než já, slečno Hallová.
Nevíš, co je to anulet?
- Co prosím? - Anulet.
Je to druh prstenu, tuším. Zastaralý výraz.
Kde tak mladá dívka narazila na tak staré slovo?
Nejsem tak mladá. Je mi 21.
Nikdo mi nikdy nevěří.
A pořád po mně chtějí průkaz, což je otrava.
Otrava je, když ho chtít přestanou.
Věř mi.
Vstupte, prosím.
Děkuji.
Vy musíte být Rose.
Ano. A toto je má přítelkyně Lyta Hallová.
Těší mě, že vás obě poznávám.
Já jsem Unity. Unity Kincaidová.
- Děkuji, pane Holdawayi. - Není zač.
Je velmi vážný, že?
Pojďte prosím dál.
Děkuji.
- Čí je to? - Patřil mně, když jsem byla malá.
Vypadá jako nový.
To je možné.
Neměla jsem možnost si s ním hrát.
Proč?
Proto jste vlastně tady.
Ten dům pro panenky jsem dostala k 12. narozeninám.
Lékaři mi řekli, že jsem toho večera onemocněla
něčím zvaným encephalitis lethargica.
Vstávej, ospalče.
Usnula jsem, a už se nevzbudila.
Lásko? Unity?
Až do doby před osmi měsíci.
Ale ve snech jsem vedla ten nejúžasnější život.
Převzala jsem podnik svého otce.
A potkala jsem muže se zlatýma očima.
Měli jsme dítě.
Až po probuzení jsem zjistila, že nic z toho nebylo skutečné.
Až na to dítě.
Když jsem v nemocnici spala, zřejmě se mi
narodila holčička.
Tehdy to ututlali, ale pan Holdaway zjistil,
že ji adoptovala dobrá rodina.
A že když dospěla, měla taky holčičku.
Jmenovala se Miranda.
Miranda Walkerová.
Vaše matka.
Jsem tvoje prababička, Rose.
Promiň, že jsem tě sem vlákala pod falešnou záminkou,
ale bála jsem se, že kdybych ti to nejdřív vysvětlila, možná bys…
Že bys možná nepřišla.
A to bych asi neunesla.
Nechám vás to dohnat.
- Nemusíš… - Zůstaňte, prosím.
Já se vrátím. Vy dvě si promluvte.
Děkuji, že jste jeli takovou dálku,
ale jako spolupředsedové plánovacího výboru,
jsme povinni přijít s vhodnou náhradou za Rodinný typ.
Potřebujeme tedy nového čestného hosta. Ihned, ne-li dřív.
Přijedou nějaké další osobnosti?
- Měsíční řeka. - Ne.
Cukrář.
Potřebujeme někoho významného. Lidé už si koupili lístky.
Ne tolik jako loni.
O důvod víc se odvázat.
Za spatření koho bychom všichni zaplatili?
- Korinťana. - Jo.
Oslovuji ho každý rok. Bez odezvy.
Ne.
Děkuji.
Kolik mu podle tebe je?
Korinťanovi?
Je tady věčnost.
Ne, tomu číšníkovi.
Šestnáct? Sedmnáct?
Pro tebe starý.
Zdá se mladší.
I když během těch let byl nejspíš víc než jeden Korinťan.
Ať je ten současný kdokoli, jeho práce je vynikající.
Tohle bylo minulý týden. Ve Washingtonu.
Takže je na východním pobřeží. Není daleko.
Co myslíš, že s těma očima dělá?
Je sběratel. Jako my.
Můžu ho pozvat znova přes běžné kanály.
Ne, jestli chceme získat jeho pozornost, musíme myslet jako on.
Jednat… jako on.
Naznačuješ, abychom…
Napodobili Korinťana?
Mohla by to být zábava.
Nenapodobujeme navzájem svou práci.
Máme zásady.
Taky máme víc než sto sériových vrahů, kteří sem přijedou.
„Sběratelů.“ Prosím.
A slušně zaplatili, aby viděli Rodinný typ.
Ne. Rozhodně ne.
Fajn. Ať je po tvém.
Toaleta?
Myslíš, že má Korinťan nějaký typ?
Přejete si?
Vy nejste Rose Walkerová.
Ne, jsem Carl.
Rosin spolubydlící?
Hlídám jí byt. Je pryč.
A vy jste?
Řekněme, že jsem něco jako personalista.
Přijel jsem nabídnout Rose práci.
- Vážně? - Nevíte, kde ji najdu?
Momentálně je na cestách, ale mohu jí vyřídit vzkaz.
Jo. Jak dlouho asi bude pryč?
Týden.
Ale… můžete tu počkat.
Korinťanova technika je precizní.
Elegantní.
Přesvědčivá sbírka by vyžadovala měsíce výzkumu.
Potřebujeme správné nástroje.
Navíc, proč by se Korinťan vůbec o napodobitele zajímal?
Já bych se zajímal.
Kdyby si někdo přivlastňoval zásluhy za mou práci,
našel bych ho a postaral se, aby to už nikdy neudělal.
To je další dobrý důvod, proč to nedělat.
Správně. Tím je to vyřešeno.
- Rozhodli jsme se… - Musíme jít.
Nemůžeme. Nemáme čestného hosta a žádný plán jak dál.
Chci zákusek. Kde je ten číšník?
Plán máme.
Pošleme Korinťanovi vzkaz.
A ten číšník se nevrátí.
Dojdu pro Lytu. Hned se vrátím.
Rose.
Poupátko.
Rose Walkerová.
Ahoj, Rosie.
Pojď dál, motýlku můj.
Jsi na rozcestí, Rose Walkerová.
Odkud znáte mé jméno? Kdo jste?
Pořád ta jména.
Každé jméno je jen jedním aspektem celku.
Spokoj se s tou trojicí, kterou máš, drahá.
Nechtěla bys nás potkat jako Blahovolné.
Můžeme tě jen varovat, sestro.
Nemůžeme tě chránit.
Chránit mě před…
Před životem, má milá.
A věcmi, které se vznášejí mimo život.
Vrhají se proti němu.
- Dej si pozor na sny. - A na domy.
Jak to myslíte?
To je nesprávná otázka.
Kdybys položila tu správnou,
mohly jsme tě před Korinťanem varovat.
Říct ti o Jedovi.
A o Morfeovi.
Co tady děláš?
Já…
Asi mám pásmovou nemoc.
Jak jste se vy dvě poznaly?
- Jsme vlastně sousedky. - Stejná budova. Dělí nás patro.
Když mamka onemocněla, Lyta a její muž mě v podstatě adoptovali.
My měli pocit, že Rosie adoptovala nás.
Což z vás a vašeho muže dělá i mou rodinu.
Nemám mu poslat letenku, aby se k nám mohl přidat?
To je od vás moc milé, ale… Hector asi před rokem zemřel.
Ale ne.
Byla to nehoda. Někdo jel na červenou.
Je mi to moc líto.
To nemusí.
S Hectorem jsme se znali od vysoké.
Studovali jsme architekturu.
Měli jsme vlastní firmu. Prožili jsme spolu léta.
Ale nikdy jich není dost, viďte?
Zdá se, že životy nás všech byly hrozně přerušeny, že?
Život takový možná je. Jen řada přerušení.
A znovuspojení.
Teď musíme najít tvého bratra.
Doufala jsem, že si najmu soukromého detektiva.
Nebo možná pojedu na Mys Kennedy sama.
To bys myslím měla.
Pojedu.
Jen si musím nejdřív najít práci.
Co když tě zaměstnám já?
Co bych dělala?
Hledala mého pravnuka.
Podívej, všechno uhradím. Cestování. Náklady.
A plat, samozřejmě.
- Unity, já… - Neboj se.
Peněz mám spoustu.
Naše rodina vlastnila cukrovar Kincaid.
- Vážně? - Panebože.
Prokázala bys mi laskavost. Chci se setkat se svým pravnukem.
Lyto, pojedete s ní?
Pojeďme všechny.
Ne. Jen bych vás zdržovala.
Ale v duchu budu s vámi.
Ne. Víc než to.
Tohle mi kdysi dávno dali rodiče.
Teď je tvůj.
Děkuju.
Je to zlatý anulet.
Co je? Co se stalo?
Cestou sem se mi v autě o anuletu zdálo.
Opravdu? Pak tedy…
Ať se všechny naše sny splní.
Tohle je nejlepší hlídání bytu, co jsem kdy měl.
Rose ti toho určitě nechala spoustu ke čtení.
Čteš hodně?
Dávám přednost lidem.
To je dobrá zpráva pro lidi.
Neřekls mi nic o té práci.
O té, cos našel pro Rose.
Chci, aby pracovala pro mě.
Nechal jsem své staré práce, abych byl nezávislý.
Myslím, že s Rose po boku můžu svého šéfa vyšachovat.
Začít něco nového, co bude… jen naše.
KORINŤAN ZNOVU UDEŘIL V MÍSTNÍ RESTAURACI
Něco se stalo?
Jo. Musím do práce.
Další úlovek?
Vypadá to tak.
Víš jistě, že nemáš čas ani na jedno další kolo?
Tentokrát možná bez tmavých brýlí.
Řekneš Rose, aby mi zavolala?
Tady je. „Rose Walkerová. 21 let.
Matka, po smrti. Otec, po smrti.“
Chudák dítě.
Je tu bratr, Jed Walker. A ještě někdo.
Je to pravda?
Ano. Plány nového planetária byly schváleny.
Nepřišel jsem se bavit o stavbě, ale o víru.
Pán Morfeus už monitoruje její sny.
To by měl.
A Matthew ji bude sledovat v bdělém světě.
Cože? Kdo je Matthew?
Merve. To jsem já.
Přestaň. Posílá toho nováčka?
Proč ne?
Jsi tady pět minut. Víš vůbec, co máš sledovat?
Ne. Chceš snad jít ty?
To nechci.
Tak mi řekni, co mám sledovat.
Jakékoli neobvyklé chování.
Řekla dýně mluvícímu ptáku. Mohl bys být trochu konkrétnější?
Pokud se vír projeví, učiní tak ve svých snech,
které samozřejmě odrážejí její bdělý život.
Takže hledej jakékoli známky šoku nebo traumatu.
Cokoli, co by ji mohlo dohnat k tomu, aby nás všechny zabila.
Takže v podstatě cokoli.
V podstatě ano.
Je rozený talent.
A ptáčku, jak něco uvidíš,
řekneš to Lucienne dřív než šéfovi.
- Mervyne. - Přestaň.
Každý ví, že to tady tajně vedeš ty.
Nemám s tím problém.
- Hodnej pták. - Děkuji, Matthewe.
- Pokud jde o to nové planetárium… - Později, Lusi.
MYS KENNEDY, FLORIDA
- Rose. - Hale.
Vítej doma.
Děkuju.
Jaké to je, být zpátky?
Mys Kennedy je přesně takový, jak si ho pamatuji.
Jo, na Floridě se toho moc nemění.
Vy musíte být Lyta. Já jsem Hal Carter.
- Těší mě. - Mě taky.
Hal vlastní penzion.
Jo, kdysi ten dům patřil babičce, ale teď je lepší.
- Dovolte. - Děkuji.
Byli jste přátelé už předtím?
Ne.
Seznámili jsme se při rezervaci přes mobil.
Možná jsem Rose vyprávěl svůj životní příběh.
Já mu rozhodně řekla svůj.
Hej! Jste Rose a Lyta?
- Ahoj. - Ahoj.
- Jsem Ken. - Já jsem Barbie.
- Je to hrůza. - My víme.
- Jsme vaši sousedi zezdola. - Ne o moc déle.
Jdeme si prohlédnout nějaké domy. Ale večer si všichni vyrazíme, ne?
Pokud nejste moc unavené.
Ne. To zní skvěle.
Prima.
A hodně štěstí. S tou pěstounkou.
Děkuju.
Asi jsem řekl tvůj životní příběh i jim,
ale jen abych rozšířil informace o tvém bratrovi.
Ne že bychom tě drbali.
Bylo nám líto, že tvá matka zemřela.
- Její manžel. - A tvůj manžel.
Chantal a Zelda bydlí nahoře naproti vám.
Vlastníme největší soukromou sbírku vycpaných pavouků
na východním pobřeží.
Chtěly byste je vidět? Třeba později večer?
Zelda se ptá, jestli jsi pozval Gilberta.
Ano, šoupl jsem mu vzkaz pod dveře.
Tak večer, nové sousedky.
Jsou vážně moc milé.
Jsou…
Sestry? Matka? Dcera? Milenky?
Nikdo neví.
Ale mám pocit, že vědět to, nějak bych to zkazil.
A kdo je Gilbert?
Ten bydlí v podkrovním pokoji.
Moc ho nevídáme. Sedí tam nahoře a čte si.
To je vše?
Nebo je ještě někdo, kdo o nás ví všechno?
Žádná tajemství v tomto domě.
Jsme jedna velká, divná, šťastná rodina.
Omlouvám se.
Nemusíš. Kvůli rodině tu jsme.
Promiňte, slečno Walkerová,
ale jak jsem řekla zástupci vaší matky telefonicky i e-mailem,
ze zákona nemohu poskytovat informace o vašem bratrovi.
Kdybyste chtěla informovat Jedovy rodiče…
- Nejsou jeho rodiče. - Jsou, dokud je v jejich péči.
Ale já jsem jeho sestra.
Chápu to.
Ale vy musíte pochopit, že na něj nemáte žádný právní nárok.
Nemohla byste sakra aspoň na moment být lidská?
- Prosím? - Rosie.
Ne. Jely jsme takovou dálku.
Mí rodiče jsou mrtví, slečno Rubiová. Jed je jediná rodina, která mi zbyla.
Je to tak.
Chci ho jen vidět nebo s ním mluvit.
Jen mu řekněte, že tu jsem.
Rose, když vám povím, kde váš bratr je, co pak?
Spojím se s ním.
Řeknu mu o naší matce.
Zeptám se, jak se má. Jestli je v pořádku.
A co uděláte, když řekne:
„Nechci žít u těch lidí. Chci žít s tebou.“
Tohle chcete?
Jste připravená vychovávat sama 12letého chlapce?
Ve svém věku?
Máte práci? Zdravotní pojištění?
Podívejte. Jestli to pomůže,
Jedovi pěstouni byli přátelé vašeho táty.
Opravdu?
Vzali Jeda k sobě, požádali o pěstounství
a teď dostávají 800 měsíčně, takže Jed se má dobře.
Hej!
- Jste zpátky. - Jak to šlo?
No, žádné nové přátele jsem na pěstounské péči nenašla.
Stála sis za svým. Byla jsem na ni velmi pyšná.
Můžete nám o tom říct všechno.
- Nad sklenkou. - Vezmeme vás ven.
- Hned teď? - Rozhodně.
Jste tak elegantní. Máme se převléknout?
Takhle vypadáme vždycky.
- Jo. I u snídaně. - Tak jo.
Jdeme, dámy?
- S radostí. - Neměli bychom počkat na Hala?
Ten už je tam.
Zdál se mi sen,
o tobě jen, bejby.
Ten sen se splní, bejby,
i když jsme podle nich skončili.
Ale, bejby,
budeš úžasná, budeš skvělá,
tvůj bude celý svět.
Začni teď, začni hned,
na růžích ustláno budeš mít.
Všechno smeť, smeť tu změť,
jen odpočívat musíš teď.
Pošli pusu, ukloň se,
na růžích ustláno budeš mít.
Přišla chvíle tvá,
na hlavu postav svět.
Roztoč ho,
to bude jenom začátek.
Oponu vzhůru, rozsviťte světla,
tebe jen nejvyšší vrchol čeká.
Budeš úžasná, budeš skvělá.
Já to vím, jen počkej.
Ta šťastná hvězda už tu je.
Zlato, všechno se blíží, růže a narcisy.
Všechno se blíží, slunce a svátky.
Všechno bude, bílé noci a lízátka.
Na růžích ustláno mít…
budeme ty a já.
Haló, Unity?
Haló? Jsi tam?
Přítel tu není?
Tvůj přítel budu já.
Dívka jako ty by neměla být sama.
Nejsem sama. Přátelé jsou uvnitř. Takže bych asi měla…
- Dej nám svůj mobil. - A peněženku.
A ten prsten, co máš na prstu.
Pánové!
Zdá se mi, že tato mladá dáma si chce ponechat své šperky
i svou čest. Promiňte, jestli vyrušuji.
Děkuji, ale to nebude nutné, pane.
Dělej!
Jste v pořádku, slečno?
Promiňte, bylo to ode mě… opravdu hloupé.
- Nesmysl. Bylo to… - Ne, bylo.
Ale děkuji vám za pomoc.
Nepotřebovala jste ji. Zvládla jste to celkem dobře sama.
Zavoláme policii?
Myslím, že chci jen domů.
Mohu vás tedy doprovodit?
Mimochodem, jmenuji se Gilbert.
Ten Gilbert, co žije u Hala v podkroví?
Přesně tak. Nejste náhodou ta nová nájemnice zezdola?
Přesně tak. Rose Walkerová.
Těší mě. Zrovna jsem šel na divadelní představení našeho domácího.
Už jste ho zmeškal.
Četl jsem a ztratil pojem o čase.
Určitě jste v pořádku?
Jen se potřebuju vyspat.
Tak půjdeme domů, ne?
Co čtete?
Chestertona.
Čtete ho?
Nechci zbytečně vyvolávat poplach.
Ach bože.
Ale jestli dnešní sny Rose Walkerové budou jako její bdělý život…
Co se stalo?
Byla napadena před barem na Floridě.
Ale odrazila je.
Co dělá na Floridě?
Hledá svého ztraceného bratra.
- Jed Walker se pohřešuje? - Rose ho nemůže najít.
Co je?
Taky ho nemůžu najít.
Jo, proto se pohřešuje.
Ne, nejen v bdělém světě.
Pohřešuje se i ve Snění.
Usoudil jsem, že když jedna imitace zločinu pozornost Korinťana nezíská,
dvě už ano.
Řekněme…
tři.
I když ta má byla spíš pocta.
Oba jste řekli, že to je špatný nápad.
- Lepší jsme neměli. - Pořád potřebujeme čestného hosta.
A bylo to fascinující cvičení, proniknout do mysli
kolegy sběratele.
Chci říct, proč oči, nebo proč pouze oči?
Jsou oknem do duše.
A je opravdu těžké, vydloubnout je, aniž by praskly.
Trik je v tom, použít palce.
Bože!
Jo.
Asi jste chtěli upoutat mou pozornost.
Když ji teď máte…
řekněte mi, proč bych vás neměl zabít.
Byli bychom rádi… kdybyste byl naším hostem.
Čestným hostem.
Našeho každoročního setkání sběratelů.
Lidí, kteří mají stejného koníčka.
Doufali jsme, že byste jako současný Korinťan
mohl pronést hlavní projev.
„Současný Korinťan.“
Já bych vám 130 let nehádala.
Děkuji.
Je to velká pocta.
Setkání stejně smýšlejících duší.
Všichni… sdílejí stejný sen.
Sen, který inspiroval Korinťan.
V tom případě bych se rád zeptal, jestli si mohu přivést hosta.
Kolegu sběratele?
Někoho, kdo může naše společné sny povznést na zcela novou úroveň.
Ovšem. Jistě. Jo.
Jak se ten host jmenuje nebo jaká je jeho oblíbená přezdívka?
Tam, odkud pocházím, se jí říká vír.
Jed Walker je stále v říši živých, ale nemůžu ho najít.
Ne. Já taky ne, pane.
Všichni lidé jsou spojeni se Sněním.
Stráví tu třetinu života.
Přerušit toto spojení by vyžadovalo znalosti.
A moc.
Pak by vás mohlo zajímat,
že poslední noční můrou Jeda Walkera předtím, než zmizel, byla Gault.
Myslíte, že ho odřízla od Snění?
Ano.
Proč?
Protože není ledajaké dítě, že?
Je bratr Rose Walkerové.
Ona je vír.
Promiňte.
Jsem Rose Walkerová.
Co víte o mém bratru Jedovi?
Pomozte mi, prosím.
Pomoc!
- Jede? - Teto Clarice?
Co tady děláš?
Utekl jsem.
Cože? Proč? Co se stalo?
Strýček Barnaby řekl, že mě zamkne ve sklepě.
Proč? Cos provedl?
Nic. Přísahám, že mě nenávidí.
To není pravda.
Musíme od něj pryč. Oba, hned!
Kam bychom šli?
Kamkoli. Ale musíme jít hned!
Dobře.
Co se tu sakra děje?
Nic, Barne. Já jen…
Našla jsem Jeda. Chtěla jsem ho přivézt domů.
Ne.
Jed pojede domů se mnou.
Viď, Jede?
Ano, pane.
Ne, nemůžeš jet vpředu.
Pojedeš vzadu.
Barnaby, ne!
Chceš tam vlézt s ním?
Tak si nech to svý ne.
Překlad titulků: Alena Nováková