Stopp!
Nitten sekunder.
Han alene som eier ungdommen, vinner framtida.
Du er Rikets framtid.
MANNEN I HØYBORGEN
Problemer?
Det går bra.
- Stig på. - Takk.
Og hva skyldes, oberstgruppenführer,
dette uventede besøket?
Jeg ville fortelle deg personlig
at kona mi gjenopptar analysen.
Jeg er glad for å høre det.
Jeg synes hun viser et stort potensial for framgang.
Nei, takk. Bra.
Det er bra.
Hør her,
jeg trenger sikkert ikke fortelle deg at kona mi
har hatt en vanskelig tid i det siste.
- Selvfølgelig. - Og
hun har blitt hjemsøkt av
fantasier som
jeg ikke tror bør oppmuntres.
Jeg vil at du skal begrense samtalen til det som angår
vår sønn, Thomas,
og særlig hennes sorg grunnet hans død.
Det kan bli vanskelig. Jeg...
- Pasienten må kunne fritt... - Det er ikke komplisert, doktor.
Begynner hun å snakke om noe annet, må du du lede henne tilbake til
det som angår vår sønn.
Blir det et problem for deg?
Nei. Selvfølgelig ikke, oberstgruppenführer.
Alt hun sier om Thomas skal være mellom dere,
privat og privilegert mellom lege og pasient.
- Det sier seg selv. - Ja, selvfølgelig.
Lege og pasient.
Unnskyld?
Du er sikkert klar over at det er mennesker som er veldig interessert
i å vite at du
behandler min kone.
Mennesker som vil kunne betale store summer
for informasjon som hun kan komme i fare for...
Nei. Jeg forsikrer deg...
Jeg skal prøve å gjøre det tydelig for deg.
Hvis jeg får grunn til å mistenke at du
har misbrukt tilliten jeg gir deg nå,
vil du og familien din få angre på det.
Forstår du?
Ja. Jeg gjør det.
Bra. Da er vi enige.
Mange takk for at du kunne snakke med meg på så kort varsel.
Din lojalitet og diskresjon
blir satt stor pris på. Ring meg når som helst.
- Skaffet du alt jeg trenger? - Å ja.
Jeg har en hel kurv med godsaker til deg, George.
Jeg kan begynne med et brev
som gratulerer en Hitlerjugend for å bli valgt
for å spre nazievangeliet i Sør-Amerika.
- Og ungdommen var... - Thomas Smith.
Bortsett fra at han ikke var medisinsk frisk.
Faren hans beskyttet ham alltid, gjorde han ikke?
Ok, dette er kommunikasjon fra Raeder til ambassaden i Buenos Aires,
som tillater en rekke betalinger
for "anti-nazist-geriljaer".
Planla Smith
å kidnappe sin egen sønn?
Det er hypotesen.
Når får vi bevis?
Tålmodighet, George.
Jeg er like ved å bevise at Helen Smith er en morder.
Vi legger alle de skitne små bevisene under reichsführers nese
og lar ham lukte den harske forråtnelsen.
Hallo.
I går kveld var det noen som fulgte meg hjem.
Hva?
Han lurte i skyggene,
sporet meg som et dyr.
Hvorfor skulle noen gjøre det?
Jeg kan være på nazistenes dødsliste.
Jeg tror mannen var Joe Blake.
Du tror? Så du ham?
Nei, jeg snudde meg, og han var borte.
En patrulje passerte.
Hvorfor skulle Joe drepe deg?
I filmen...
I filmen drepte han dere begge.
Ja, fordi han visste at det som var i enden av tunnelen,
var noe verre enn døden.
Jeg må vite hva dette noe er.
Det er Joe i filmen, ikke i denne verden.
Uansett vet jeg at han er forbundet med Lackawanna.
Hvorfor ellers skulle Abendsen gi deg den filmen?
Jeg vet at han fortsatt skjuler ting for meg,
men han har svar jeg ikke finner selv.
Ikke vær tåpelig.
- Han vil ikke fortelle deg noe. - Kanskje ikke.
Men jeg må gjennomføre dette, Tagomi-san.
Og hvis det er en bitter slutt,
får det så være.
Juliana, jeg...
Så hvorfor er Tagomi fortsatt i live?
Jeg ble forstyrret i siste øyeblikk.
Det er uheldig,
men jeg stoler på at du ikke skuffer meg.
Ja.
Og ressursen?
Å vinne hennes tillit har vært vanskelig. Men det er tydelig at hun skjuler noe.
Og hva kan det være?
Hun vet om Lackawanna, av en eller annen grunn.
Og jeg tror hun tilbrakte tid med Høyborgen i fjor,
og kan føre oss til ham.
Hvis du når Abendsen,
ville det være et glimrende kupp for Nebenwelt.
Men du vil ta deg av Tagomi.
Jeg kommer til New York i ettermiddag.
Når du har fullført oppdraget,
skal du rapportere direkte til meg om Wexlers planer.
Ja, Mein Führer. Sieg Heil.
Skal vi begynne med noe lett?
Et minne, kan være hva som helst.
Hva som helst?
Så lenge det handler om Thomas.
Len deg tilbake og lukk øynene, hvis det hjelper,
og gå tilbake til et øyeblikk.
Det trenger ikke være noe stort. Kan være noe enkelt og greit.
De hørte meg
rope og jamre
da Thomas gikk til den varebilen.
Jeg gråt, jeg ba innstendig, og alle naboene mine,
husmødre, vennene mine, de hørte meg
trygle ham om å stoppe.
Stoppe og gå tilbake til huset. Ikke gjøre dette.
Jeg skammer meg slik.
Men alle mødre ville ha grått og tryglet, tror du ikke det?
Min sønn var en helt, jeg var en svekling.
Nei.
Det krever mot å sørge åpent.
Gjør det?
Det er de svake som skjuler følelsene sine bak en tøff fasade.
Det at jeg sier dette,
vil ikke magisk føre til at du mister skamfølelsen.
Men hvis det gjør det enklere,
er det ingenting som er viktigere for den ariske stat
enn en sterk mor som bidrar med den fulle styrke
i sine følelser og overbevisninger til dagliglivet i Riket.
Frue?
Edgar?
Er du her for å møte John?
Nei, kjære deg, jeg er her for å snakke med deg.
Nye bevis har nemlig dukket opp
i etterforskningen av mordet på Alice Adler,
som tvinger meg til å åpne saken igjen.
Jeg forstår ikke. Mannen du arresterte,
tilsto han ikke?
Ja, det er sant at han tilsto.
Men jeg forstår at tilståelsen kan ha vært under tvang.
Kjenner du igjen denne?
Jeg håper virkelig ikke du har noe i skapet som passer med denne, Helen.
- Er det blod? - Frue.
Unnskyld meg.
- Fant noe. - Ring John.
- Heng den tilbake. - Denne.
Tydeligvis renset.
Den savnede knappen passer perfekt.
Heng jakken min tilbake umiddelbart.
Altså, Helen.
Den som tuklet med drapsåstedet våger ikke å flytte liket.
Ja, jeg venter.
Så som et tilfelle av flaks eller uflaks
ble dette funnet under stolen, rett ved der Alice døde.
Vet du noe om dette?
Ja, selvfølgelig, jeg...
Jeg hadde på meg den jakken da jeg dro for å snakke med Alice,
for å snakke henne til fornuft.
Disse ryktene hun hadde spredt.
Vi kranglet, bittert, faktisk.
Hun må ha klort den knappen av jakken min.
Da jeg innså at hun var urimelig,
snudde jeg og dro rett hjem.
Jeg har akkurat gitt deg en uttalelse. Vil du ikke skrive den ned?
Jeg ville se deg i øynene mens du sa de ordene.
Og du tror meg, gjør du ikke, Edgar?
Selvfølgelig gjør jeg det, Helen.
Og jeg vil at du skal vite at jeg gjør hva som helst for å hjelpe.
Beklager forstyrrelsen.
- Stol på meg, Helen. - Stole på deg?
- Sist jeg stolte på deg... - Vi belager oss ikke på Hoovers hjelp.
Ikke? For han buset inn hit med to av sine menn.
Hvem hindrer ham i å komme tilbake og arrestere meg?
Ja?
Ja, reichsführer. Selvfølgelig, jeg kommer.
Ja, selvfølgelig.
Var det Himmler?
Det er bare et møte.
La oss bare være rolige.
Reichsführer har innkalt deg på kort varsel.
Hvordan kan jeg bevare roen? Herregud!
Vi vet ikke hva det handler om. La oss ikke trekke konklusjoner.
Det er nettopp det som skremmer meg. Jeg blir livredd.
- Vi vet ikke hva... - Hva har du tatt, Helen?
Har du tatt noe?
- Hva har du tatt, vennen? - Nei, jeg...
Hva har du tatt?
Jeg har kvittet meg med pillene, hvis det er det du mener.
Jeg er en sterk kvinne.
Ja, jeg vet at du er en sterk kvinne, Helen.
Det er min jobb å beskytte deg.
Jeg må passe på deg og barna.
Nå blir du hjemme.
Ikke snakk med noen,
ikke gjør noe. Jeg er snart tilbake.
Da skal vi se hvor vi er.
Bli, jeg lager kaffe.
Du vet jeg gjerne vil det. Men jeg har forsovet meg og
Wayne venter.
- Jobben min også. - Jobben?
Vi kan snakke år null da.
Hør her, Nicole.
New York er en kosmopolitisk hovedstad,
men den er langt fra så sofistikert som Berlin.
Og det du og jeg gjør,
selv om det er søtt og nydelig,
kan ødelegge oss begge.
Ikke se så redd ut. Det viktige er at vi fant deg.
Har ikke noe å si hvor.
Jeg er alltid parat.
Ja, jeg vet det.
Men du skjønner...
Det er ikke nok for deg å bare være tilgjengelig, Thelma.
Nå må du trå til.
Bare... Å, til helvete med dette.
Dette er håpløst. Bare fortsett uten meg.
Kom igjen, stram deg opp, Robert.
Det er 25 km til Denver, toppen 30.
Vi skaffer jobber, sparer opp penger.
- Jobber? - Ja.
Du kan bli bartender,
introdusere Campari-baserte cocktailer til Den nøytrale sonen.
Jeg vil heller begå seppuku, men ellers takk.
Eller du kan ta denne.
Jeg likte ikke at vi skiltes, som du vet,
så jeg la den i lomma mi.
Tyv. Du er en forbannet pirat.
Og da vi ble omringet av de motor-psykoene,
hadde jeg den i underbuksa.
Hei!
Hva med fotografiet som beviser at den er John Waynes?
Det er fortsatt i underbuksa.
- Trenger dere skyss? - Ja. Et øyeblikk.
La oss bare bryte tvert. Jeg venter på den neste
- og går min egen vei. - Men det er kanskje ingen neste.
Hør her, jeg trenger det ikke.
Det er ingenting for meg i San Francisco.
- Jeg blir her. - Ta et valg.
Jeg har ikke hele dagen.
Gud hjelpe meg, men jeg kan ikke la deg være igjen her alene.
Kom tilbake med oss. Spenna er din, uten betingelser.
Ta den.
Kom igjen.
Jeg trenger fotografiet også, bare ikke nå.
Senere, når vi er i nærheten av håndsåpe.
Bare et øyeblikk.
Kom inn.
- Er alt i orden? - Jeg vet ikke ennå.
Du er full av overraskelser.
Ja, du også. Fyren ved skrivebordet sa at du er registrert under "Joe Blake".
Vel, det er navnet mitt.
Hvorfor det tredjeklasses hotellet? Hvorfor bor du ikke på ambassaden?
Fordi de avlytter rommene.
Jeg liker privatliv fra tid til annen.
Hva pokker er dette?
Jeg bruker den til å ringe til Berlin.
Det er bare en standard sikkerhetstelefon for diplomatisk ansatte.
Hindrer japsene i å fange opp samtalene våre.
Ja, det var feil av meg å komme hit.
Vent. Hva er problemet?
Jeg må vite hvor du var i går kveld, og jeg må ha ærlighet for en gangs skyld.
Jeg aner ikke hva du snakker om.
- Nei? - Nei.
Og faktum er at jeg har vært mye mer ærlig med deg enn du har vært med meg.
Ikke prøv å vri om på dette.
Du har faktisk rett. Jeg burde gå.
Hvorfor lot Himmler deg leve?
Du er fortsatt her.
Jeg vil vite hva de gjorde med deg i den cellen i alle de månedene.
De henretter faren din, og alt du trenger å gjøre er å fordømme ham for å gå fri?
- Vi snakker ikke om dette. - Ikke?
Du er ikke en jævla handelsattaché, Joe.
- Hva gikk du med på å gjøre for Himmler? - Slutt.
Hvorfor er du egentlig i San Francisco?
Jeg sa at vi ikke skal ha denne samtalen.
- Det er problemet. - Nå holder det!
Vil du vite hvordan jeg overlevde?
Faren min ble ikke bare henrettet.
De fikk meg til å gjøre det.
De fikk meg til å sette en kule i min fars hode.
Mens Himmler sto der og så på.
Det går ikke en dag
uten at jeg ønsker at jeg satte pistolen under min egen hake
og blåste ut min egen hjerne.
Så fryktelig leit å høre.
Du er sent ute.
Eller har du glemt at seremonien er om noen få dager?
Nei, jeg har ikke det. Beklager.
Er det noe galt?
Nei da.
Hvor var vi?
Tredje mosebok.
Moses søker å gjøre bot for sine synder
fra Adonai, vår Gud, og ved å gjøre det...
Ja, vet du hva?
Kanskje denne bar mitsva-ideen ikke er noe for meg.
- Jeg er ikke 13, Mark. - Hør her, din...
Din alder har ingen betydning.
Jeg trodde dette var viktig for deg?
Ja, det var det, men ting endrer seg.
Etter hele...
Det jeg gjorde. Du vet hva jeg snakker om.
Bot er
en lang og tung vei. Det er en hel prosess.
Bare det at du er på den veien beviser at du har et moralsk kompass.
Hva med menn uten moralsk kompass?
Skulle du nevne at yakuzaen ser etter meg?
Lila sa hun støtte på dem i Denver.
Jeg skulle fortelle deg det etter
- seremonien. - Det kan være for sent.
Kanskje vi skal droppe alt dette og jeg gå tilbake på jobb.
Ro ned, Frank.
De folkene snuser omkring,
men ingen i Denver vet at du er her.
Hvordan...
Herregud, du har jobbet så hardt med dette.
Det er mer enn en bar mitsva.
Det er en måte å føre deg inn i samfunnet, som i sin tur
- er en måte å forsikre framtida di på. - Mark,
vi vet pokker så godt begge to at framtida mi er usikker.
Som er nettopp hva det innebærer å være jøde.
Venn deg til det.
Sett deg.
John.
Jeg er lei for det.
Jeg har prøvd å tenke gjennom dette, Edgar.
Hvordan kunne du tro
at det var en smart plan å sende bøllene dine inn i mitt hus?
True kona mi?
Jeg sa det ganske enkelt slik det er.
Og jeg respekterer jobben din,
som er grunnen til at jeg har ordnet en avtale med Rockwell.
Du skal pensjonere deg tidlig,
og alt dette skal forsvinne. Alt vil bli glemt.
Jeg håper det høres bra ut,
for alternativet oser av forræderi,
henrettelse og andre ubehageligheter.
Å lese i Toraen
har endret perspektivet mitt.
- Ja? - Ja. Takk.
Bra.
Må jeg virkelig synge dem foran hele...
Det er mer messing enn synging.
Jeg klarer det, og jeg er ingen sanger.
Jeg er ikke engang kantor. Ikke engang Eddie Cantor.
Det er over, ikke bare for Frank, men for oss.
Et garantert blodbad.
Vi skal handle raskt. Vi gjør en avtale hvis det trengs.
Dere kan slutte å krangle.
Jeg forstår situasjonen, og jeg skal dra.
Jeg drar nå.
Det er ingen enighet om situasjonen, Frank.
Vi snakker oss gjennom det, det er alt.
Jeg er takknemlig for lyet,
men jeg kan ikke ha trusselen mot samfunnet deres på samvittigheten.
- Mark, jeg trenger skyss til Denver. - Nei.
Greit, la oss stemme.
De for at Frank drar, opp med hendene.
Vet du hvorfor vi kalles "Sabra", Frank?
De som er for at han blir?
Det er fra det hebraiske "tzabar". En kaktus som vokser i det hellige land.
De sier den er tøff på utsiden...
Ja-siden vant.
Og søt og øm på innsiden.
Frank blir inntil videre.
- Kom igjen, la oss spise. - Ja.
John. Glad du kunne komme.
Selvfølgelig.
Hva er anledningen?
Noe dødelig alvorlig.
La oss begynne med dr. Adler,
som du hyllet
etter hans plutselige død av hjerteinfarkt.
En mann som nettopp var friskmeldt av sin egen hjertespesialist.
Så...
Hva forårsaket Adlers dødelige hjertefeil?
Uoppdaget koronar hjertesykdom,
antar jeg. Men si det, George.
Jeg kan ikke fortelle deg det,
for Gerry Adler ble kremert før en obduksjon kunne gjennomføres,
etter Alice Adlers ønske til de som ville lytte.
Og så døde plutselig Alice også.
Hun døde i et mislykket innbrudd, ifølge politiet.
Men nå har ARBI-agenter kommet med en fascinerende konklusjon.
Innbruddstyven, hvis det var en innbruddstyv som drepte Mrs. Adler,
var en annen kvinne.
I mellomtida har man funnet bevis om Smiths planer
om å snike sin syke sønn ut av landet,
for så å iscenesette en kidnapping
for å snike Thomas til et argentinsk skjulested.
Det er forræderi
å skjule din sønns sykdom,
og forræderi å bruke vervet ditt til å snike vekk din syke sønn.
For ikke å nevne å myrde en høyt rangert nazifunksjonær,
dr. Adler og hans kone.
Har du bevis for å underbygge disse anklagene?
Mein Führer, vi har motiv, midlene og bevisene.
Beklager, reichsmarschall,
men du misforstår dessverre.
"Misforstår"?
Hvordan da?
Anklagene du retter mot oberstgruppenführer Smith er grunnløse.
Det er bare spekulasjoner.
Hvorfor i helvete sier du det?
Jeg forstår ikke.
Du viste meg alle de telefonsamtalene fra Buenos Aires.
Helen Smiths knapp, med Alice Adlers blod på.
Edgar, hvor er alt sammen?
Finnes det ingen beviser til støtte for disse påstandene om forræderi?
Jeg har overhodet ingen bevis, Mein Führer.
Det er faktisk forræderi
å komme med falske anklager om slike forbrytelser mot et høyere partimedlem.
Få ham ut herfra.
Gå vekk!
Få ham vekk herfra.
Ut av dette landet!
Umiddelbart!
Edgar, du la en felle for meg.
En konspirasjon!
Jeg skal faen meg knuse deg!
Trodde du at jeg bare ville se på mens du truet familien min, Edgar?
Dette er ikke noe du ønsker skal komme ut.
Offentlig?
Du vet at det bare er løgner,
antydninger og sladder. Det er alt det har vært.
Fram til nå.
Du får unnskylde oss mens jeg snakker med oberstgruppenführer.
Jeg har lagt mye i å forberede deg til en høy stilling,
og du sviktet meg nesten.
Hvis Hoover hadde funnet Raeder og avhørt ham,
ville det ha vært deg, ikke Rockwell, som ble ført ut herfra.
Ja, reichsführer.
Du var skjødesløs,
ga en underordnet ansvaret for hemmelighetene dine.
De løse trådene måtte bindes for at hemmeligheten ikke skulle komme ut.
Og et vedvarende problem gjenstår.
Kona di.
Hun er en belastning og en sårbaret like mye som Erich Raeder.
Og hvis du ikke kan kontrollere henne,
tvinger du meg til å gjøre det.
Reichsführer.
Så fra nå av
er du fungerende reichsmarschall.
Ikke skuff meg, John.
Det er en oppussing, en ansiktsløftning,
en ny begynnelse.
I Stor-naziriket trer vi inn i en ny forvandlende fase,
"år null".
Vi går tilbake igjen.
Og det begynner med destruksjonen av ikoniske landemerker i Amerika før Riket.
Først på listen, en sentimental favoritt,
som nettopp er grunnen til at hun må tilintetgjøres, schnell.
Plassert gunstig nok her ved New York-havna.
Hun hadde narsissismen man forbinder med hennes arts hunner,
særlig de dekadente franske.
Men hun er ikke bare sykelig selvopptatt,
hun er pyroman.
Vi kan ordne en kontrollert rivning,
tidsinnstilte eksplosiver,
kollapse statuen i hennes eget fotavtrykk.
Nei, jeg vil at det skal være mer av et syn.
Og ikke bare om det som faller.
Det handler om hva som reises for å erstatte denne steinhaugen,
nesten før man vet det.
Amerikas Jahr Null-generasjon,
perfekt bygget for å tilintetgjøre fortida.
Sønnen din ville ha vært stolt.
Dette er den nye kolossen.
Direktør Hoover.
Gratulerer, John.
Jeg er glad for å jobbe med en mann som er så dyktig og stødig.
Og jeg er også glad for at vi klarte å komme oss gjennom vår lille knute.
Å ja. Jeg også, Edgar.
Og jeg er sikker på at jeg ikke trenger fortelle deg at vi
offentlige tjenestemenn i Riket ikke har helseforsikring.
Så det jeg har på deg,
- vil jeg gjerne beholde. - Forstått.
Når det er sagt, all etterretning du har om meg,
vil jeg ha på skrivebordet innen uka er omme til vurdering.
Jeg forventer ingenting mindre.
Og mens du oppholder meg med det, Edgar,
vil jeg at du skal gi meg
mappa om Rockwells mislykkede raid på Høyborgen.
Den faktiske mappa.
Det er min plikt å tjene. Heil Himmler!
HAVANA PÅ CUBA STOR-NAZIRIKET
Caballero, hva drikker du?
Overrask meg.
jeg har drukket ingefærøl i et tiår, for pokker.
Permiso. Er du ham?
Den store mannen i eksil.
Napoleon på Elba.
Du ble ranet, señor presidente.
Bonaparte flyktet fra øya si innen et år og tok kontroll igjen,
slik jeg vil.
Hvem er de?
Leiesoldater.
Ja, og veldig flinke til det de gjør.
Har du lyst til å møte dem?
Ikke i kveld. I kveld vil jeg ha en pålitelig forbindelse.
Skjønner du?
Og de to begavede danserne for en privat opptreden,
for å ta brodden ut av mitt kubanske avbrekk.
Ikke for å rakke ned på ditt tropiske paradis.
Velkommen til La Habana, caballero.
Verdens hovedstad for sol, sand og synd.
Og selvfølgelig,
våre to begavede dansere vil bli levert rett til din residens.
...beskriver oberstgruppenführer Smith som en sann Rikets helt
og en verdig innehaver av rollen.
Overskriftene våre igjen...
Reichsmarschall Rockwell holdt en tale der han hyllet oberstgruppenführer Smith
ved seremonien til ære for minnet om oberstgruppenführers sønn, Thomas.
I en uventet kunngjøring tidligere i dag
erklærte George Lincoln Rockwell at han ville gå av
som Amerikas reichsmarschall og oberstgruppenhführer John Smith...
- Pappa, du er hjemme. - Kom og se, du er på TV.
- Sier du det? - Reichsmarschall forklarte
at han hadde til hensikt å trekke seg tilbake til sukkerplantasjen på Cuba
for å forsikre seg om at kvaliteten på denne avgjørende ressursen for Riket
og vie tid til å skrive sine memoarer.
Det vil komme en kunngjøring
om den offisielle etterfølger som Amerikas reichsmarschall.
Alle sammen. Beklager, det er nok. Det har vært en lang dag.
Bridget, du kan gå hjem.
Gjør det ekte.
Jeg liker det ekte.
Ekte nok for deg?
Smith hilser.
Jeg husker ikke sist jeg sov slik.
Joe, det er noe jeg har...
ønsket å fortelle deg.
Jeg har sett noe.
En annen film.
Med deg og meg.
En tunnel.
Det var ikke i en drøm, det var i en film.
det var derfor jeg trodde du kanskje visste om Lackawanna.
Og hvor så du denne filmen?
Hvis jeg viser den til deg...
Jeg håper jeg bare minner deg på noe.
Hva som helst. Selv den minste, mest
ubetydelige detalj.
Ok.
Hvis du tror det hjelper.
Jeg skal ta en dusj.
Ok.
Leter du etter denne?
Det er en Lebensborn.
Jeg har sett den før.
Om tre døde nazikommandoer.
Og hvor var det?
Den nøytrale sonen.
Det er et ganske stort sted, Juliana. Hvor i Den nøytrale sonen?
- En gård. - En gård?
Den i Jamestown, utenfor Boulder?
- Nå skremmer du meg. Jeg... - Hør her, Juliana.
Å stå imot er å invitere den typen smerte jeg gikk gjennom, og stol på meg,
du ønsker ikke det.
Og hva er det du tror jeg vil ha?
Du vil slutte deg til meg
for en verden av perfeksjon og lykke.
- Du virker knapt lykkelig på meg. - Bare våkne opp!
Dette er den verden vi lever i.
En som kan perfeksjoneres,
men ikke av din idé om framskritt.
Slå deg til ro med deg, og det er en vei ut av dette.
Hva betyr det, "Die Nebenwelt"?
Det betyr den neste verden, en parallell verden,
og når vi når den og verdenen etter det
og verdenen etter det,
vil Riket være overalt.
Min fars drømmer krymper i forhold.
Kle på deg.
Eller så?
Jeg har sett deg drepe meg så mange ganger.
Vet du hva som skjer så?
Du tar pistolen og setter den under din egen hake
og blåser ut din egen hjerne...
Du skal ta meg med til Tagomi,
og så skal du ta meg med til Høyborgen.
Kle på deg.
Jeg kommer til å bli kvalm.
Juliana.
Bare et øyeblikk.
Juliana, åpne døra.
Åpne døra, fort deg.
Kommer.
Hvorfor har du ikke kledd på deg?