Mannen i høyborgen
Du må tirre den.
Fisken ser agnet bevege seg som en fin, smakfull frosk.
Den aner ikke at det er deg.
Så tar du den.
Ok. Hold den.
Men du kan aldri la den forstå hvem eller hva du er.
Skjønner du?
Fikk dette nettopp i byen.
INNE NOE NYTT FRA PHIL MAMMA ELLER SAM FRANK SIER REISEN VAR SLITSOM
PÅ TIDE Å DRA HJEM HILSEN DORY
N Y PH L M - SA FR TA M - TIL ME
"Ny film.
"San Francisco.
"Ta med til meg."
Vennen.
Går det bra?
Jeg må snakke med deg.
Dere begge.
Ok, Juliana. Hva handler dette om?
Trudy.
Har du sett henne?
Hun er død, mamma.
Hva?
Hun ble skutt av Kempeitai.
Nei.
Nei, det må være en feil.
Nei.
Det er ikke det.
Hun ble involvert med en fyr fra motstandsbevegelsen,
og noen sa det til japanerne.
Juliana, hvem fortalte deg dette?
Noen som så liket hennes.
Jeg tror det ikke.
- Anne... - Nei, jeg bryr meg ikke om hva hun sier.
Hun er død, mamma.
Søstera di er her.
Jeg føler det.
Ja.
Ed?
Ed.
Hva er det?
Kempeitai var på fabrikken.
De fikk meg til å forvandle en kopi.
- Hva? - Bore ut løpet og alt.
Pokker.
De må tro at pistolen som skjøt kronprinsen ble laget i vårt verksted.
Du må komme deg vekk, Frank, før de arresterer deg.
Ja. Jeg hadde planer om det.
Når?
I kveld. 11.00-bussen.
- Har du nok penger? - Nei, men jeg vil få det.
Kan du gjøre meg en tjeneste?
- Hva som helst. - Kan du hente billettene?
De overvåker kanskje stasjonen.
Jeg må gå tilbake.
La meg gi deg lit penger.
Nei, jeg fikser det.
Du og Jules vil trenge alle pengene dere kan få tak i.
Ed.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal takke deg.
Det blir 265 yen.
Jeg tar det.
Bare behold vekslepengene.
Takk.
Akkurat som i gamle dager.
Sett deg.
Hva gjør du her?
Hva tror du?
- Sendte de deg for å hente filmen? - Ja.
Og ikke hvisk. Bare snakk lavt.
Hvordan fant du meg?
Jeg fulgte etter deg.
Jeg fulgte etter deg til jeg var sikker på at ingen andre gjorde det.
Hvorfor det?
Jeg trenger din hjelp.
Joe, jeg kan ikke det.
Jeg kan ikke bli involvert.
- Ok? - Det må være noe du vet.
Noen som hjalp søstera di.
Jeg trenger dette, Juliana.
Mer enn noe.
Jeg ser spor av sandstøping.
Jeg lot det være med vilje.
Glattet det ut bare der berøringen mot høvdingens hud ville ha polert det.
Ja, det er glimrende arbeid.
Og så raskt.
Jeg er motivert.
Hva er det?
Da du kom med tilbudet, var jeg litt opphisset.
Du kan ikke trekke deg fra dette, Childan.
Jeg forstår at du er svært motivert, Mr. Frink,
men jeg vet ikke om du forstår alvoret ved situasjonen.
Hvilket alvor?
Å selge en forfalskning til en høytstående japaner.
Hvis dette skulle gå galt, ville jeg...
Vi kan bli summarisk henrettet.
Hør her. Vi skal selge denne.
Ellers går jeg rett til Kempeitai
og forteller om kulene du solgte meg.
Du våger ikke å implisere deg selv.
Bare vent og se.
Vent.
Jeg har en nervøs disposisjon.
La meg bare komme over angsten.
Sånn. Over. Grådigheten er tilbake i uforminsket styrke.
Jeg skal prøve å få til en avtale.
Ikke "prøve".
Du selger den,
og i dag.
God morgen, jeg vil ha tre gule tusenfryd.
Jeg lurte på når du omsider skulle dukke opp.
Jeg fikk jobben.
I Nippon-bygningen.
Vi hørte det.
Jobber for handelsministeren.
Det er ganske imponerende.
Ja.
Du fant ham visst aldri.
Hvem da?
Sakura Iwazaru.
Hvem som enn forrådte Randall og Trudy.
Nei.
Fortsett å lete.
Det hadde vært til stor hjelp for oss.
Jeg hører det er en ny film.
Ja?
Hvor hørte du det?
Det er en fyr som leter etter den.
En agent fra New York.
Han kjenner meg.
Fra Canon City.
Jeg kjenner deg også, men det er ikke slik det fungerer.
Han spurte meg om jeg hadde kontakter.
Han sa han har ressurser.
Hva sa du til ham?
Jeg sa ingenting.
Er du sikker?
Ja, hvis du ikke vil stole på ham, skjønner jeg det.
Men han reddet livet mitt, så jeg gjør det.
Hvis vi trenger hjelp fra østkysten, vet vi hvordan vi skal få det.
Og det går ikke gjennom deg.
Vi ses.
Kan du fortelle Erin at jeg er lei for at jeg ikke kan komme denne morgenen?
Takk skal du ha.
Hageklubben?
- Ja. - Du går aldri glipp av den.
Thomas har en avtale med dr. Adler.
Jenter!
Det er dumt.
Jeg falt under brytingen,
og skolesykepleieren gjorde et stort vesen ut av det.
Er det samme sykepleieren som ikke lot deg svømme
da du hadde høysnue?
Sykepleier Krendel.
Rimer på "Grendel".
Vet du hvem det var?
Monsteret i Beowulf.
Jeg fikk "A" i arisk litteratur, husker du?
Ikke skryt, Thomas.
Bare gå.
Jeg skal ta ham med til dr. Adler.
- Er du sikker? - Ja.
Kona mi kan jo ikke gå glipp av hageklubben.
Du er en flott ektemann, John Smith.
Dropp de sentimentale greiene foran sønnen deres.
Sett deg i bilen, unge mann.
- Gå. - På veien kan vi diskutere
en mattekarakter som ikke var noe å skryte av.
- Beklager jeg mente ikke å skremme deg. - Du er sen.
Ja, lastebilen min punkterte, oppholdt meg.
Men ingen problemer ved grensen?
Hvorfor er du så skvetten?
Hvorfor er ikke du det?
Siden han sendte meg, mener du?
Det er ikke normalt.
Har du pengene?
Ti tusen yen.
Pokker heller.
Faen.
Pokker!
Hør nøye etter.
Vi har det dere kom for.
Hvem er dette?
Det er uviktig hvem vi er.
Det viktige er at dere vil ha film.
Og hva vil dere ha?
Hundre tusen yen.
"Hundre tusen yen"?
Førstebetjent Kido, sersjant Yoshida.
Sett dere.
Dere kom raskt.
Med håp om at du ringte angående noe viktig.
Hvis du refererer til etterforskningen av drapsforsøket på kronprinsen,
har jeg dessverre ingen informasjon.
Vi slipper opp for tid, gjør vi ikke, førstebetjent?
For at dere skal ta skytteren.
Hvorfor ba du oss komme?
Disse filmene.
Til Mannen i høyborgen.
En ny en har dukket opp.
Har det det?
Dette er navnet på en mann i Oakland.
Han ville selge filmen, men ble tragisk nok drept.
Filmen han hadde, er forsvunnet.
Hva har du gjort med den?
Førstebetjent, vennligst instruer sersjanten din
om å tiltale meg med respekt.
Du vet at vi kan stenge horehusene,
barene, restaurantene, narkotikahandelen,
hva vi enn måtte ønske.
Så er det arbeidsproblemer ved havnene.
Og avsløringer om at høytstående embetsmenn er narkomane og perverse.
Er ikke dette bedre, førstebetjent?
Å gjøre forretninger som venner?
Hvor mye ønsker du?
Ingen spesiell pris for Kempeitai.
Hundre og femti tusen yen.
Du kan utnytte de svake og de korrupte,
men du skal ikke innbille deg
at du kan felle offiserer i keiserens Kempeitai.
Sykepleier, dette er latterlig, han har vært der i mer enn en time.
Jeg er så lei for det, obergruppenführer.
Jeg beklager dypt at du måtte vente.
Er alt i orden?
Ser ut til at sønnen din har en muskelbrist.
Litt is vil fikse det.
Jeg sa alt var i orden.
Og kan jeg få et ord alene med deg?
Absolutt.
Sitt.
Kan vi gjøre dette kort, doktor?
Jeg er allerede sent ute til jobb.
Nei, takk.
Dette blir ikke lett for deg å høre.
Thomas fikk ikke bare muskelbrist under brytingen, obergruppenführer.
Han hadde en tremor.
"En tremor."
Jeg skulle ønske jeg kunne fortelle deg at det bare var økende smerter,
men sønnen din har en alvorlig sykdom.
Landouzy-Dejerine-syndromet.
Symptomene, uklare til å begynne med,
er mangel på koordinasjon, svekkelse av armene, hørevansker.
Det er bare tull.
Min sønn er sunnheten selv.
Det er han dessverre ikke.
Om noen måneder, kanskje et år,
vil det bli lammelse...
Det er en feil, doktor.
Du tar feil.
Jeg hadde aldri sagt dette hvis jeg ikke var sikker.
Han fikk 10 av 10 indikasjoner i Brandt-Sievers-nervetesten.
Ok.
Så hva er...
Hva er behandlingen?
Obergruppenführer, vi snakker om en medfødt sykdom i klasse C.
Det finnes ingen behandling.
Hva mener du med at det ikke finnes...
Nei, jeg aksepterer ikke det. Nei.
Det må være noen andre tester.
Jeg vil ha en uavhengig vurdering.
Du har muligheten til det.
Men du bør være klar over at
hvis han undersøkes hos andre,
blir dette et institusjonelt anliggende.
Jeg forstår.
Ja, selvfølgelig.
I kraft av din stilling
føler jeg at det som kan gjøres, bør gjøres i hjemmets hyggeligere rammer.
Jeg skal holde din sønns mappe utenfor systemet,
gi deg den tida du trenger.
Når det gjelder medisinsk hjelp...
En sprøyte og en ampull med en effektiv blanding
av morfin, skopolamin og blåsyre.
Helt smertefritt.
Hvis du vil, kan jeg vise deg hvordan man lokaliserer en åre på hånden.
Disse kom til deg.
Kom
Du er sent ute, Miss Crain.
Ja, jeg beklager.
Her, la meg.
La det ligge.
Mr. Kotomichi, tilgi meg hvis jeg har gjort noe for å fornærme deg.
Du har ikke gjort noe for å fornærme meg, Miss Crain.
Det er ditt nærvær.
Det fører med seg fare.
Du aner ikke hva han risikerte ved å gi deg stillingen.
Jeg vil ham ikke noe vondt.
Men det er det som vil skje.
God morgen, Miss Crain.
Disse er til deg.
Jeg ser fra mappa di at du studerte geografi på skolen.
Ja, blant annet.
Jeg har en oppgave til deg, Miss Crain.
Den er følsom av natur, og krever den ytterste diskresjon.
Jeg er beæret.
En general fra Tokyo kommer i morgen.
Han ønsker informasjon om uran i Den nøytrale sonen.
Hva slags informasjon?
Størrelsen og beliggenheten til uutforskede forekomster.
Jeg tror ikke det har vært noen undersøkelser siden krigen.
Kan jeg få tillatelse til å forlate bygningen, handelsminister?
Kan jeg spørre hvorfor?
Biblioteket har gamle geografiske undersøkelser.
Jeg tenkte de kunne være nyttige.
Var du på adressen jeg ga deg?
Det var slik du sa.
Kondolerer.
Ikke bare mitt tap.
Bare gå, Miss Crain.
Hallo?
Kom du hit alene?
Ja. Selvfølgelig.
Det er klart.
Hva pokker gjør du her?
Gjett én gang.
Jeg kan ikke hjelpe dere.
Du må ta oss med til vennen din.
Joe Blake.
Ja?
Hva er det, kaptein?
Oberstgruppenführer Heydrich har akkurat gått inn i bygningen.
Heydrich?
Er du sikker?
Jeg ble overrasket selv, men han er på vei opp.
Greit. Send ham inn.
Det er ikke nødvendig.
Her er jeg.
Oberstgruppenführer, for en overraskelse.
Du skulle ha sagt at du kom.
Jeg ville ha forberedt en helts velkomst.
Det var nettopp derfor jeg ikke gjorde det.
Dette er en jobbferie.
Lina har kommet med barna.
Jeg oppnådde mye under Førerens lederskap, John.
Utslettingen av semittene i Europa,
omgjøringen av den afrikanske befolkning til slaver.
Du er "mannen med jernhjertet".
Et tittel jeg er stolt av.
Men ettersom jeg har blitt eldre,
har jeg innsett
at ingenting er viktigere enn familie.
Nei.
Jeg har leid en hytte i East Hampton.
Familiene våre må møtes.
Barna dine.
Helt klart bedre enn meg.
Jeg mener å huske det.
Men det har ikke hindret din framgang, hva?
Føreren har stor tiltro til deg, John,
at du samler inn disse filmene hans.
Ja.
Han har det.
Jeg forstår at terrorister tok livet av hauptsturmführer Lautz,
und nesten ditt.
Ja.
Assistenten min er fortsatt på sykehuset, i kritisk tilstand.
Har du ikke arrestert noen?
Jo, én. Døde i varetekt.
Så du vet fortsatt ikke hvordan de kunne ramme dere?
Ikke ennå, nei.
Takk, kaptein.
Hva gjør du her, Reinhardt?
Og ikke si at det er en familieferie.
Jeg tror du kan gjette det, John.
Det er Rudolph Wegener.
Jeg antar du ikke har fått tilståelser fra ham om aktivitetene i San Francisco?
Hva har du med ham å gjøre?
Jeg har kommet for å ta ham i varetekt.
Han er min fange.
Du glemmer hvem du snakker med.
Wegener står ansvarlig overfor Goebbels, ikke deg.
Jeg vil ta ham uansett.
Mine menn er her innen en time.
Jeg ser fram til å tilbringe litt tid sammen mens jeg er her, John.
Kanskje vi kan jakte litt.
Jeg er glad for å se deg. Snakket du med dem?
Ja. De fikk meg til å føre meg til deg.
Jeg hadde ikke ventet deg.
Da er vi skuls.
Jeg sa at du hadde ressurser.
Hva trenger dere?
Hundre tusen yen.
Det er mye ramen.
Hvorfor så mye?
For å betale Yakuza.
Nå tuller dere.
De tok filmen fra mannen som skulle selge den til oss.
Han ligger død på en benk i Sutro Heights.
Kan du skaffe så mye?
Ja.
- Ja? - Robert Childan,
for å treffe Mr. og Mrs. Kasoura.
Angående?
Jeg har tatt med et kunstverk de ønsker å se.
Husker du meg? Jeg spiste middag her.
Bruk kjøpmann-inngangen, er du snill. Rundt hjørnet.
Jeg er ikke kjøpmann.
Kasoura-paret venter meg.
Og jeg har fått instrukser.
Husholderen vil slippe deg inn tjenesteinngangen.
Jeg var gjest tidligere, og jeg er gjest nå, for pokker.
Problemer her?
Nei. Ikke noe problem.
Jeg skal bruke sideinngangen.
Takk.
Kaptein Connolly, du fortsetter å overraske meg.
- Unnskyld? - Du visste hvordan gjesten liker kaffen.
Svart, med fire sukkerbiter.
Takket være oberstgruppenführer Heydrichs kontor i Berlin.
Adjutanten hans fortalte meg hvordan han liker kaffen.
Så du visste at han kom?
Nei, jeg utvekslet informasjon med ham, slik man pleier.
Så når du drar til Berlin,
vil han vite hvordan du liker din kaffe også.
Du har et godt blikk for detaljer.
Hvor skal du?
Snakke med oberst Wegener.
Vil du at jeg skal bli med deg?
Det er ikke nødvendig.
Hallo, Rudolph.
Hadde aldri ventet å se deg igjen, John.
Det samme.
Du har blitt tatt i varetekt, Rudi.
Av oberstgruppenführer Heydrich.
Heydrich.
Han fløy hele veien fra Berlin,
spesielt for å treffe deg.
Kanskje du vil fortelle meg hvorfor.
Rudi,
du innser at jeg kunne ha fått deg torturert.
Eneste grunnen til at du er i live, er på grunn av meg.
Jeg innser det.
Tror du at det vil gå bedre under Heydrich?
Selvfølgelig ikke.
Så fortell meg hva du gjorde.
Fortell meg hva du gjorde, før det er for sent.
Hvis jeg sier det, hva da?
Jeg skal prøve å hjelpe deg.
Mens du prøver å dempe skaden av forræderiet mitt?
Ja, selvfølgelig.
Jeg er forberedt på å dø, John.
Jeg foretrekker det
framfor å trekke pusten én gang til i denne statens tjeneste.
Hva skjedde med deg, Rudolph?
Vi har blod på hendene.
Ja!
Vi utgytte blod!
Vi utgytte blod.
Og jeg ville utgytt det igjen for å beskytte familien.
Er det det du tror du har gjort?
Du kan leve i din verden, John...
Hvis du holder ut.
Jeg gjør ikke det.
Ikke nå lenger.
Farvel, Rudi.
Dette er noe helt eget.
Det er unikt, særegent.
En sann amerikansk legendes personlige skatt.
Når du holder denne, tenk på
at alt som en gang prydet halsen til denne mektige høvdingen,
hver amulett, hvert perlearmbånd,
selv klærne båret av en indianerkriger som ham,
er fylt av åndelig kraft.
Her er det på et fotografi, som fjerner enhver tvil om ektheten.
Det er veldig lite på fotografiet.
Det var det jeg tenkte da jeg så det første gang.
Så jeg fikk laget denne forstørrelsen.
Hvis jeg ikke kan autentisere, har jeg ingen rett til å drive butikken.
Men det viser få detaljer.
Men det er helt klart halskjedet.
Men er dette virkelig bevis?
Tilgi Paul. Han er advokat.
Jeg er ikke ukjent med at det for enkelte amerikanere
oppleves som en seier å bedra japanere.
Mr. Kasoura, jeg ville aldri...
Vær så snill. En grundig undersøkelse
av halskjedet og fotografiet gir bevis.
Dette halskjedet har Wu.
Jeg kan føle det.
Det er fra en som har kjent stor sorg.
Du vet at dette tilhørte en nobel mann
som fikk folket sitt utslettet.
Ser du tristheten i de øynene?
Ok. Vi har en avtale.
I kveld klokka 22.00. Et sted kalt Bamboo Palace.
Kan du skaffe pengene innen da?
Jeg skal skaffe dem.
Vent.
Yakuza vil heller drepe dere enn å gi dere filmen, innser dere det?
Vi tar sjansen.
Ok.
Vent litt.
Når får jeg se deg igjen?
Du får ikke det.
Det er ting jeg vil fortelle deg.
Vi kan ikke gjøre dette, Joe.
Juliana.
Frank er heldig.
Hva gjør den politimannen der ute?
Jeg vet ikke.
Har ikke noe med meg å gjøre. Har du solgt det?
Ja. Her.
Her.
Din andel. Det er 46 000 yen.
Narret du ham?
Ja.
Han var ikke sikker til å begynne med.
Men du har tydeligvis Wu.
"Stor smerte og lidelse."
Ja, det har jeg mye av.
Er du sikker på at politimannen ikke har noe med deg å gjøre?
Ja. Hvordan det?
"Hvordan det"?
Fordi vi nettopp tjente en masse penger, min venn.
Med mine salgsevner og dine ferdigheter kan vi tjene en masse mer.
Ja, men vi skal ikke det.
Det var fint å gjøre forretninger med deg, Childan.
Det er på tide at du drar.
Kom igjen.
Jeg vant den.
Nei, det var jeg.
Jeg gjorde det.
Så hvordan gikk det?
Jeg løp to ekstra kilometer, som du sa.
Jeg visste du hadde det i deg.
Bare fortsett.
Kan jeg gjøre meg i stand til middag?
Det bør du.
Takk, mor.
Bra jobbet.
Du presser ham for hardt.
Absolutt ikke.
Han var sliten i dag.
Han er tenåring, det er alt.
Hva sa dr. Adler?
En muskelbrist.
Gamle sykepleier Krendel er litt overbeskyttende.
Det er hos Smith.
Hallo, Joe.
Ja, han er rett her.
Nå?
Gode nyheter, tror jeg.
Jeg har fått kontakt med motstandsbevegelsen her.
Hva mener du med "tror jeg"?
Filmen har blitt tatt av Yakuza.
Fortsett.
De er villige til å selge den...
For 100 000 yen.
Joe,
hvis jeg går med på dette...
Kan du garantere at de holder sin del av avtalen?
Ja.
Joe,
jeg må vite at du forstår hva jeg sier.
Jeg gjør det.
Bra.
Du må dra til ambassaden uten å bli sett.
Jeg skal sørge for å overføre midlene til deg der.
Takk. Takk for at du gir meg en ny sjanse...
- Hei... - Frank.
Frank, det er en politimann der ute.
Ja, jeg vet det.
Han har vært der i hele ettermiddag.
- Hva gjør han? - Jeg vet ikke, bare ser.
Vi må komme oss vekk herfra.
- Har du skaffet pengene? - Her.
Og Ed skaffet bussbillettene. Han møter oss på Foley Street kl. 11.00.
Klokka 11.00.
Ja. Hvordan det?
Den japanske mannen som ga meg jobben har vært veldig grei mot meg.
Du kan ikke bekymre deg for det, Jules.
Vi må bekymre oss for oss selv.
Kom igjen.
Vi begynner på nytt.
Et sted der vårt største problem er hva vårt første barn skal hete.
Ok, jeg skal besøke mamma.
- Hva? Nei. - Jeg skal besøke mamma, så drar vi.
Jules, kom igjen. Vi kan ikke det.
Frank, jeg kan ikke bare dra uten å ta farvel.
Hun har nettopp mistet en datter. Det vil drive henne til vanvidd.
Jeg må det.
Skal du fortelle Arnold at vi drar til Den nøytrale sonen?
Greit.
Vi drar og besøker dem en siste gang,
men du kan ikke si noe. Ok?
Ok.
Jeg våknet opp til en tom seng.
Jeg fikk ikke sove.
Jeg kunne se at noe plaget deg.
Det er bare et par ting på jobb.
Se på deg og Edmond.
Vet du hvor heldig du er?
Jeg vokste opp som enebarn, lekte med dokker alene.
Jeg tilba ham.
Å se din bror slik, det må ha knust din fars hjerte.
Ja.
Når noen er veldig syke nå,
får de ikke lov å lide.
Det er en velsignelse.
Kom og legg deg igjen.
Har du pengene?
Ja. Så hva er opplegget?
Jeg gjør dette, ikke du.
Utelukket.
Det er mine penger, min jobb. Jeg gir meg ikke på det.
Vi venter rett utenfor.
Vi har pengene i jakka di.
Lever den når du går inn i klubben, ta en drink.
Når du drar, vil han som tar seg av jakkene gi den tilbake
med filmen inni fôret.
Ok. Kom igjen.
Er det noe annet du trenger, handelsminister?
Nei. Ingenting, Kotomichi. Takk.
Miss Crain kom ikke tilbake i ettermiddag.
Nei.
Det var nydelig, Anne.
Jeg er glad du synes det.
Juliana har knapt spist noe.
Beklager, mamma.
Jeg er bare ikke så sulten.
Juliana, jeg forventer ikke at du tilgir meg.
Det er ikke opp til meg å tilgi deg.
Jeg ville ikke at dette skulle skje. Du må tro meg.
Jeg vet det.
De lovet meg det. Juliana, de lovet meg det.
Hør her, jeg vet ikke hva du planlegger.
Jeg vet ikke hvor dypt du er involvert i dette, men hør på meg.
Hva det enn er, holder du deg unna i kveld.
Hva snakker du om?
Vi fanget opp snakk på telefonen.
Yakuza selger filmen til agenter i motstandsbevegelsen.
Kempeitai vil være der også.
Hvorfor det?
For å ta filmen og drepe agentene.
Frank, jeg må gå.
Jeg glemte noe på jobb.
Ok.
Jeg er så glad i deg.
Jeg er så glad i deg også.
Ok. Vi ses der. Det tar ikke lang tid.
- Greit? Juliana. - Vi ses der, Frank.
Jules?
Juliana!
Beklager, vi ses der.
Den bussen drar om mindre enn en time.
Og jeg skal være på den. Ok?
Noen venner av meg er i trøbbel, Frank.
"Venner"?
Du mener ham, den fyren fra Canon City.
Og to andre.
Arnold fortalte meg at de er i ferd med å gå i en felle.
De blir drept om jeg ikke advarer dem.
Jeg må gjøre dette.
- Greit? - Ok.
- Ikke vær sen. - Jeg skal ikke det.
Den politimannen er der ute.
Ja, han følger deg, ikke meg.
- Takk. - Takk.
Når skal vi gripe inn?
Ikke ennå.
Gresshoppen ligger tungt
Lem.
Hva pokker gjør hun?
Nå.
Pokker. Kempeitai.
Vi må komme oss vekk.
- Hva med filmen? - Filmen er tapt.
Hva pokker gjør du her?
Det er en felle. Kempeitai kommer.
Kom igjen.
Ingen beveger seg!
Ransak de hvite.
Kom igjen.
Hent førstebetjenten!