Tekstet af NG Serier Udgivet på Hounddawgs.org
Tekstet af NG Serier
Jeg er skuffet, Joe.
Jeg ønskede virkelig, at jeg tog fejl af dig.
Men her er vi på mit kontor -
- midt om natten.
Jeg ved, du har løjet for mig, -
- siden du kom tilbage fra Canon City, -
- men jeg ville se, hvor langt du ville gå. Tid til at sige sandheden.
Fortæl mig om pigen.
Ny gave.
"Den nye gave, skal om bag gardinet. Denne er ikke lavet i Kansas."
Frank, jeg er ked af det.
Jeg er også ked af det.
- Du har grædt? - Ja, for Laura og børnene.
Efter... Efter de var blevet dræbt, følte jeg en vrede inden i.
Jeg følte, at jeg skulle miste forstanden.
Og jeg vidste... Jeg vidste, at jeg måtte gøre noget, ligesom dig.
Så jeg lavede en pistol, en ægte pistol, for at skyde den japanske prins.
Jeg købte patronerne. Jeg skulle til at gøre det.
Jeg skulle lige til det.
Og så...
Jeg så den her dreng, -
- denne lille japanske dreng.
Og da jeg så ind i hans øjne...
Jeg ved ikke. Det var...
Det var som om...
Det var som om, jeg så mig selv.
Og i det øjeblik vidste jeg, at dræbe ham -
- ikke var svaret.
Hendes navn er Juliana. Juliana Crain.
Hun havde en film.
Hun troede, at sikkerhedstjenestens agent var hendes kontakt.
Han forsøgte at dræbe hende.
Hun gjorde modstand. Han faldt ud fra broen.
Jeg hjalp med at skaffe liget af vejen for at beskytte min identitet, -
- og det er alt. Det er hele historien.
Hvorfor skjulte du det for mig, Joe? Har du følelser for hende?
Angående den bilulykke.
Det var hende, ikke? Liget der var brændt til ukendelighed.
- Nej. - Nej?
- Vi ville have det skulle se ud som hende. - Du ville beskytte hende.
- Hun er bare en pige. - Kom i tøjet.
Tag dine ting.
Hvor skal vi hen?
- Hallo. - Skat, det er mig.
Undskyld jeg ringer så tidligt. Kan du komme over, og sidde med din mor?
Hun har været i... dårligt humør -
- de sidste par dage. Hun tog en sovepille -
- i går. Hun sover stadig. - Hvad er der i vejen med hende?
Måske er det på grund af det med Franks søster og børnene.
Kan du ikke bare komme herover? Jeg skal møde tidligt. Tak, Jules.
- Hvem var det? - Arnold.
Hvad ville han?
Han sagde, at mor er oprørt. Han vil have, at jeg kommer over.
- Er du okay? - Frank, han arbejder for japanerne.
- Arnold arbejder på postkontoret. - Nej, han arbejder i et overvågningsrum, -
- inde i Nippon bygningen, hvor han lytter til andres telefonsamtaler.
Jeg kom derind i går, og jeg så ham.
- Så han dig? - Nej.
- Tvang de ham til det? - Nej. Det så ud som om, han var chefen.
Han har løjet for os alle.
Hvis han arbejder sammen med dem, -
- må du være endnu mere forsigtig, Jules.
Det skal vi begge.
Amerikansk kunsthåndværk ApS. Moshi moshi.
Mr. Childan, det er mrs. Kasoura.
Jeg prøvede at ringe tilbage, men du var ikke hjemme.
Jeg kæmper for, at de ting jeg satte til side til dig, -
- ikke bliver solgt. - Min mand spørger, om du kommer til -
- middag hos os i aften? - Det vil være en ære.
- Så kan jeg tage tingene med. - Nej.
Min mand siger, at det ikke er nødvendigt. Denne aften er kun til middag.
Hvad, som i, ikke forretning, kun som venner?
Hvem... hvem deltager ellers?
Ikke andre. Kun dig. Passer det dig kl. 17:30?
- Vi er ikke længe oppe. - 17:30.
Kun mig? Det er en ære. Tak.
Problemet med mennesket, Joe, er, at vi er svage.
Hvis en mand ser et smukt ansigt, vil han have hende. Det er et dyrisk instinkt.
Vi må lære, at undertrykke den slags impulser, Joe.
Juliana Crain er ikke et egnet emne for romance.
Hun er forræder, Joe, en fjende af staten.
Det er du også, hvis du beskytter hende.
Vi skulle have skudt dig, allerede.
Det kan han undgå. Kan du ikke, Joe?
Du kan bruge din spirende romance -
- i fædrelandets tjeneste.
Vores kilder i San Francisco fortæller, at en ny film er blevet fundet.
Find Juliana Crain. Find filmen.
Hvis det lykkedes, vil jeg acceptere at du har lært af dine fejltagelser.
Hvis du fejler, dør pigen sammen med dig. Er det forstået?
- Ja, sir. - Godt.
Ring til hende. Her er hendes nummer.
Vær venlig. Venskabelig.
Spørg hende, hvordan hun fik filmen.
Hallo.
Et øjeblik. Det er til dig.
Hvem er det?
Hallo.
Juliana. Det er... Det er mig. Det er Joe.
- Hvordan fik du mit nummer? - Nogen skyldte mig en tjeneste.
Jeg kan ikke tale lige nu. Lad mig ringe tilbage i aften.
Okay. Hvad med du fik mit nummer?
Okay. Kom med det.
JL5-0172.
Okay, det bliver nok sent hos dig. Er det okay?
Det er fint.
- Farvel. - Farvel.
- Var det ham? - Ja.
Hvad ville han?
Jeg ved det ikke, han sagde ikke så meget. Jeg sagde, at jeg ikke kunne tale.
Frank, du ved godt, at der ikke skete noget mellem os, ikke?
Okay.
Hvis du siger det, tror jeg på dig.
- Okay, vi ses i aften. - Okay.
- Sæt en mikrofon på hans hjemmetelefon - Ja, sir.
Ødelæg det ikke, Joe.
- Hej. - Hej, Jules.
Mange tak fordi du kommer. De fik mig til at møde tidligt.
Skørt, postkontoret, du ved, de vil have os til at arbejde i døgndrift.
- Hvorfor? Sker der noget specielt? - Juliana?
Se hvem der er oppe. Der var hun. Skat, hun vil sidde lidt sammen med dig.
- Jeg skal på arbejde. - Okay.
I piger må hygge jer. Ses senere, Jules. Tak.
Jeg går ud fra, at han fik dig herover? Sagde, at jeg var ved at blive skør.
Han sagde bare, at han var bekymret. Hvad sker der?
Jeg ville ikke sige det, så du blev bekymret.
Jeg fik en følelse af, at vi mistede din søster.
Jeg havde den samme følelse, da din far døde.
Den samme knude i maven.
Jeg mener, han var 8.000 km. væk, i det sydlige stillehav, -
- men jeg følte det, og jeg vidste, han var død.
Og jeg følte det samme med din søster, men så vågnede jeg i morges, -
- og det var væk. Bare sådan.
Jeg føler hende igen, som om intet var hændt.
Så alt er okay. Vil du have noget kaffe?
DET STORE NAZI RIGE. BROOKLYN, NEW YORK.
- Joe! - Buddy. Hvordan går det?
- Bedre nu. - Ja?
- Er alt i orden? - Nogle drenge fra gaden -
- drillede ham, fordi han ikke har en far. - Du har mig, ikke sandt?
- Hvordan gik det med lektierne, vi lavede? - Jeg fik et 10-tal.
- Fik du et 10-tal? Det er bedre end, hvad jeg fik.
Hvad med... Jeg gav dig en lille gave?
Huckleberry Finns eventyr.
- Manden sagde, at den er god. Læs den i køkkenet, Bud, okay?
Joe og jeg skal tale sammen.
Du ringede aldrig. Jeg troede, der var sket dig noget.
- Er der sket noget? - Nej, hvorfor?
Jeg venter et vigtigt opkald.
Det skal være mig, der svarer, og du og Buddy skal være stille.
Så der kommer mere kørsel?
- Du tager af sted igen? - Nej.
Kun den ene opgave. Jeg er tilbage nu.
Jeg hader at sove alene uden dig.
Jeg føler mig ikke sikker.
Jeg hader, når du er væk.
Trudy.
Tagomi-San, jeg beundrer dine magiske evner med blomster.
- Hvis jeg bare kunne lære din hemmelighed. - Ingen hemmelighed.
Man planter dem, de vokser. Selvfølgelig skal man vande dem.
Handelsminister, vicepolitikommissær Kido er her.
Vicepolitikommissær Kido.
Er du blevet tilbudt te?
Jeg har hørt, at du har en Juliana Crain ansat.
- Ja, det er korrekt. - Hun er søster til en kendt oprører.
Tak for informationen. Jeg vil tage det alvorligt.
Der er ingen tvivl om det.
Jeg siger det for at hjælpe dig, så du ikke taber ansigt.
Tak, vicepolitikommissær.
Ansvaret for pigen, og alle hendes handlinger, ligger hos dig.
Miss Crain.
Handelsminister.
Jeg undskylder. Jeg har bragt dig i forlegenhed.
Jeg skulle have fortalt dig, at militærpolitiet har afhørt mig.
Og jeg siger op. Eller du vil afskedige mig.
Nej. Der er så mange spørgsmål i livet, -
- uden tid til at besvare dem. Du forstår det nok ikke.
Jeg lever efter en 5.000 år gammel bog.
Jeg stiller den spørgsmål, som om den var levende.
Den er levende.
Den fortæller mig, at du har et formål.
Den siger, overlegen person, i en underlegen position.
At acceptere en opgave, ærefuldt, -
- bringer lykke til alle.
Vi må alle tro på noget, ms. Crain.
Vi kan ikke se fremad, alene.
Da jeg var en ung mand i -
- Kyoto, havde vi en smuk have, -
- min kone og jeg.
Vi... Vi dyrkede blomster.
Jeg er ked af dit tab.
Vær rar.
Send dette til personaleafdelingen, -
- for at tilføje dette rumnummer til din adgangsgodkendelse.
Handelsminister, hvorfor tilsidesætter du, -
- vicepolitikommissær Kidos advarsel? Hvad skylder du den kvinde, -
- at du vil risikere så meget for hende?
Undersøg det med hendes søster.
Okay! Hør efter! Vil du slukke for den, Bob?
Alle bliver sendt tidligt hjem.
Men I bliver visiteret på vejen ud, -
- så dan en kø her. Og så gennemsøger de fabrikken.
Frank, kom væk herfra.
- Skal jeg anholde ham? - Nej.
Ikke endnu.
Fra handelsministeren.
PERSONALECHEF, MR. ETO
Juliana. Hvad laver du her?
Det samme som dig. Jeg arbejder her.
Mød mig på cafeen på hjørnet, når du har fri.
Frank.
- Hej. - Hej, to laks, tak.
- Hej, gutter. - Du er tidligt på den.
Militærpolitiet gennemsøger fabrikken.
Hør her.
Gå ud og køb nogen ting. Bare ikke for langt væk .
Værsgo.
- Hvorfor gør de det? - Jeg er ikke sikker.
- Hvordan har du det? - I går hjalp. Tak.
- Men sandheden er, at jeg ikke ved det. - Jeg forstår.
Jeg må sige, at jeg ikke forstår dig.
Ikke? Hvorfor det?
Du har jødisk blod, ligesom mig, ligesom Laura, -
- og ikke alene beslutter du at få børn, -
- Men du opdrager dem jødisk? - Det er korrekt.
Jeg ved, du forstår hvor farligt det er, for dig og for dem.
Jeg vil ikke påstå, at det er let.
Jeg tvivlede i et stykke tid.
Men... det er den, jeg er.
Det er dem, mine forfædre var.
- Det skal de ikke tage fra mig. - Synes du, det er værd at dø for?
Jeg planlægger ikke at dø. Men man kan ikke leve sit liv i frygt.
Jeg var på østkysten ved krigens slutning. I Boston.
- Jesus. - Du skal se det for at tro det, Frank.
Fra den ene dag til den anden myrdede bander jøder, -
- for pludselig, var vi ikke mennesker. - Og hvad gjorde du?
De af os, der slap helskindet væk.
Vi begravede våben i jorden, -
- sikkert pakket i olie, og vi svor hævn.
Jeg har et liv at leve, børn at opfostre.
Og Hitler og nazisterne...
Jeg er ligeglad med, hvordan det ser ud. Det varer ikke ved.
Jeg har lagt mærke til, at mit folk har en anderledes tidsfornemmelse.
Det er nok mørke år, men vi overlever. Det gør vi altid.
Vi skal bare finde noget at tro på.
- Mener du tro? - Ja, tro.
- Det har jeg intet af. - Hvad så med kunst?
Du er kunstner. Hvorfor laver du falske pistoler?
Fordi, ingen vil købe min kunst.
Så gør det for dig selv. Skønhed er vigtigt, Frank.
- Det giver os håb. - Jeg ved ikke.
- Jeg ved ikke, hvor det fører mig hen. - Helt sikkert.
Du har ikke brug for undertrykkere, du har din egen indre fascist, -
- der fortæller, hvad du kan, og ikke kan. Sådan lader du dem vinde.
Hvis du skifter mening, kan jeg skaffe metallet til dig.
Tid til at gøre klar til at sove.
Joe. Du er ikke i problemer, er du?
Nej. Selvfølgelig ikke.
Det ville jeg ikke byde dig og Buddy.
Arigato.
Robert Childan er her for at besøge familien Kasouras.
Mrs. Kasoura, du ser...
Jeg er bange for, at jeg er tidligt på den.
Ikke for tidligt.
Kom ind, mr. Childan.
Jeg har medbragt en gave for at takke for jeres gæstfrihed.
Meget venligt af dig.
Udvalgt, mellem de fineste kunstobjekter, fra Amerikas døende kultur.
Et sus af svundne tider.
De unge gik med dem, i 1920'erne.
Jeg så, du kiggede på dem i butikken.
- De er dekadente, men stadig... - Tak.
En drink?
- Whisky? - Ja. Tak, mr. Kasoura.
Smagfuldt. Meget smagfuldt.
Jeg fornemmer wabien her, harmonien.
- Arigato, Kasoura-San. - Vær rar, at kalde mig Paul.
- Og Betty. - Så er jeg Robert.
Er det din samling?
- Har du lyst til at se den? - Ja, mange tak.
Pistolen er vores kæreste eje.
Colt .44 fra 1860. Lavet til nordstatshæren.
Drengene i blåt, bragte det med i andet Bull Run.
- Værsgo. - Tak.
Fortæl mig, hvordan ser du forskel på den ægte frem for den falske?
Jeg har et trænet øje.
Hvilken vidunderlig følelse af historie den udstråler.
- Middagen er klar. - Skal vi?
Hvad fanden tror du, du laver. Snuse rundt i Nippon huset?
- To kaffe, tak. - Jeg kunne spørge dig om det samme.
Hvilket valg tror du, jeg havde? Jeg har en familie at forsørge.
Hvordan tror du, jeg holdt jer i sikkerhed?
Jeg slugte min stolthed, og gjorde, hvad jeg skulle gøre.
Havde du anelse om, at din søster havde forbindelse til de oprørere?
Jeg hørte det i radioen. Ligesom alle de andre lyttere.
Jeg måtte underkaste mig barmhjertigheden -
- af vores velvillige arbejdsgivere. Jeg var nødt til at identificere hende.
Jeg sagde, hun var et barn. Jeg sagde, hun var mit barn.
Jeg arbejdede for dem i 16 år.
- Det må da betyde noget. - 16 år?
Vidste du, hun havde en film?
Det havde hun. Og nu er der en anden.
Juliana, lyt meget opmærksomt på mig. Du må ikke blandes ind i dette.
Der er noget anderledes med den her, ikke?
Jeg ved det ikke, men jeg kan sige, vi skal arbejde i døgndrift.
I et forsøg på at finde det.
De råbte ad mig så højt, jeg troede at de ville skyde os begge.
Alt hvad jeg sagde stemte, så de lod hende og den idiotiske kæreste -
- flygte til Neutral Zone.
Gud ske lov, Juliana, hvis noget skete med Trudy...
Var jeg færdig.
Denne steak er lækker.
Vi kan lide amerikansk mad.
- Du har lavet det perfekt, Betty. - Tak.
Robert, kan du lide musik?
Som, Bunk Johnson, Kid Ory? Dixieland jazz.
Paul, jeg ikke er bekendt med neger musik.
Jeg foretrækker det klassiske, som Wagner, Beethoven -
- nogen gange Bach.
Måske hvis jeg spillede en prøve af The New Orleans Rhythm Kings.
Paul, han kender det ikke.
Robert, i går så jeg en amerikaner sige til sin ven:
"Hej, din gamle bastard."
Men bastard er en fornærmelse, er det ikke?
- Ja... - Og gammel er også uhøfligt, ikke?
Nogen gange kan en fornærmelse vise en sindstilstand -
- hvor vi henvender os til fremmede som venner -
- for at vise vi er gale. - Ah.
F.eks., "ven" eller "kammerat."
Ven, skrid med dig. Ja, det er forvirrende.
Det er dumt, faktisk.
Robert, måske kan du hjælpe mig med en bog, jeg er ved at læse.
Det er en novelle fra 1930 af en amerikansk forfatter, Nathaniel West.
Det er novellen, Miss Lonelyhearts.
Jeg kan lide den, men jeg syntes ikke, jeg kan -
- fange forfatterens mening.
Jeg har ikke læst den bog, er jeg bange for.
Hvilken skam. Forfatteren har interessante ting at sige om lidelse -
- modsat kristne, som tror, der skal være en mening med det.
Mr. West antyder, at han lider uden grund, fordi han er jøde.
Vi led alle under krigen.
Hvis Japan og Tyskland ikke havde sejret, ville jøder regere verden i dag.
Hvilket, jeg tror, du ville være enig med mig i, mest...
- Hallo. - Joe.
Det er Juliana. Er der tid til at tale?
Jeg kunne ikke ringe hjemmefra. Linjen bliver aflyttet.
Joe, jeg er ked af, jeg ikke fik chancen til at sige farvel.
Det er okay. Bekymrer dig ikke om det.
Hvordan har du haft det?
Okay.
- Har du hørt om den der nye film? - Hvad ved du om det?
Intet faktisk, rygterne siger, der er en.
Ikke meget. Kun at der er noget anderledes med den.
Hvad mener du? Hvordan anderledes?
Det ved jeg ikke.
Hvad med dig, Joe? Hvad har du af nyt?
- Vær venlig at indkaste mønter. - Juliana, put flere penge i -
- eller giv mig nummeret. - Indkast flere penge.
Hallo? Hallo?
- Hvem er hun? - Hun er ikke nogen.
Det er lige meget. Jeg går lige.
Vi håber, du nød din middag, mr. Childan.
Ja, det gjorde jeg, tak.
Til trods for..., det er stadig tidligt.
Vi kan lide at lære. Vi er stadig nye i dette land. Der er meget, der er sært.
Det må der være, selvom det er ringere, selvfølgelig, end den japanske livsstil.
- Ja. - Næste gang kommer I til mig.
Hvad med middag i næste uge? Jeg kan lave ris og miso suppe.
Næste uge har vi travlt, men tak for besøget i aften.
Ugen efter, så?
- Det var lærerigt, tak. - Lærerigt?
Selvfølgelig.
Jeg håber, jeg har været til nytte med oplysninger.
Tak for jeres gæstfrihed.
Har du hørt noget om den nye film?
Ja, lidt.
Der er noget anderledes ved den her.
- Hvordan anderledes? - Det ved jeg ikke.
Så, hvordan...
Tror du, hun -
- ved mere om filmen, end hun siger?
Ja. Absolut.
Hun sagde bare, at den var anderledes, sir. Anderledes end de andre.
Hvad er din fornemmelse, Joe?
Tror du, hun kan finde den alene?
Ved hjælp af hendes kontakter der?
Måske. Jeg ved det ikke.
Måske bliver du nødt til at hjælpe hende.
Du tager en tur mere, Joe, -
- og så gør du klogt i at finde den film.
Ring hver dag.
Fortæl om alle, du møder.
Hver eneste lille detalje. Alt!
Ingen udeladelser. Ingen fejl.
Jeg bemærkede, -
- at du i går var sammen med mine små piger.
Er det på grund af -
- Buddy?
Heil Hitler.
Hvad vil du?
Jeg har et forslag.
Jeg laver våben, og du sælger dem? Vi opdeler overskuddet ligeligt.
- Forsvind! - Vær ikke så hellig!
Du solgte patroner. Hvorfor ikke også våben?
Hør her. Jeg kan udhule løbet på en kopi, -
- og så er den klar. - Jeg er ikke våbenhandler!
Jeg sælger antikviteter. Kun autentiske genstande.
Ingen uægte våben.
Sig mig engang, Frink-San. Hvor god en håndværker er du?
Jeg mener det. Hvor god er du?
Jeg er god. Rigtig god.
Kan du lave sådan en?
Jeg har et fjols, der gerne vil købe den.
En japaner. Deres hjerner fungerer anderledes.
Jeg er sikker på, de spiser af engelsk benporcelæn, -
- og de lytter til negermusik, men det er kun på overfladen.
Ren facade hele dagen.
De nedladende skiderikker ser ned på mig.
Kom og se her.
To Zippo lightere?
De ser ens ud, gør de ikke? Prøv at holde dem.
- Den ene har historisk værdi. - Hvad fanden er det?
Den er 100.000 yen værd for en samler. Kan du ikke mærke det?
100.000?
Den ene lå i Franklin D. Roosevelts lomme den dag, han blev myrdet, -
- så den har historisk værdi.
Så meget som et objekt nogensinde har haft. Den anden har ingenting.
Er det din pointe? Er det hele bare svindel?
Og de narrer sig selv.
En pistol bæres i et berømt slag, men den er stadig den samme, -
- medmindre du ved det. Det hele foregår herinde. I sindet.
Hvem kan sige, at vores juvelbesatte kæde ikke oprindelig er Sitting Bulls?
Okay, hvilken en er det?
Denne her.
Vil han ikke opdage, at den er falsk?
Han har allerede en forfalskning i hans kære samling.
En pistol, der er kunstigt ældet.
Han kan ikke skelne falsk fra ægte. Lad os narre ham.
80.000 yen delt i to.
Bare sørg for, at den ser godt ud.
60-40. Jeg skal have dækning for materialer.
- Jules? - Ja.
- Hvor har du været? - Jeg var sammen med Arnold.
Han så mig på arbejde, så jeg måtte tale med ham.
Hvad sagde han?
Han sagde -
- at han gjorde det for at forsørge os.
Og at han mener, at han reddede Trudy, -
- ved at få japanerne til at lade hende rejse til den neutrale zone.
Fortalte du ham, at hun er død?
Nej.
Hvad er der galt?
- Frank, jeg så Trudy. - Hvad?
- Jeg var på markedet, og jeg så hende. - Du så bønderne skyde hende.
Jeg ved, det lyder vanvittigt, men jeg så hende.
Jules, vi skal væk herfra.
Kempeitai besøgte fabrikken i dag på udkig efter skytten.
Tror du, de ledte efter dig?
De spurgte ikke efter nogen bestemt. Jeg kom væk, før de så mig.
Kempeitai vil ikke opgive, før de har fanget en, og nu også Arnold.
Jules! Jeg skal væk herfra.
Og når de kommer efter mig, skal du heller ikke være her.
- Hvad så? Rejser vi til den neutrale zone? - Ja.
Du er nødt til at stole på mig.
Men Frank!
Hvad hvis hun er her på en eller anden måde?
Det er hun ikke, Jules. Hun er borte.
Trudy Walker.
Ved vi ikke, hvad hun var involveret i?
Nej, handelsminister.
I går vidste du, at min kone var død, selvom jeg ikke fortalte dig noget.
Din medfølelse har sat mig i gæld til dig.
Du har en søster: Trudy Walker.
Hun...
Du ved, at hun er savnet.
Det er ikke let.
Jeg er nødt til at fortælle dig det.
Hun er død.
Og... hvordan ved du det?
Jeg har fået oplysningerne af -
- de japanske myndigheder.
Jeg beklager.
Har de fortalt dig noget?
Hvor hun er?
Hendes lig?
Det er et forfærdeligt sted.
Jeg har lært, at i jeres kultur er sandheden af højeste vigtighed.
Og kun med sandheden kan man bevæge sig fremad.
Når du finder hende, så bed hende om at tilgive os.
Og tilbyd hendes ånd at krydse floden over til Anoyo på den anden side.
Tak.
Taxa.
Du venter! Japanerne skal først!
Tekstet af NG Serier Udgivet på Hounddawgs.org