MANNEN I DET HÖGA SLOTTET
- Sieg Heil. - Sieg Heil, kul att du kunde komma.
Jag såg er i paraden på tv. Imponerande.
Ja.
Hej, Howie!
Älskling! Joe är här.
Hej.
Min fru, Helen.
- Vad kul att du kunde komma. - Tack för inbjudan, ma'am.
Jag är inte din mamma. Kalla mig Helen.
- Ungar. - Ja, mamma?
- De här är till er. - Vad fina. Tack.
Joe, det här är Thomas. Amy och Jennifer.
- Hej. Sieg Heil. - Sieg Heil.
Du glömde den fjärde igen. Det här är Max.
Hej! Jag har alltid velat ha en hund.
Max är en del av familjen.
VA-dagen handlar just om det. Känn dig som hemma.
Kom. Jag ska visa dig runt.
- Hej. - Hej.
Jag ville inte väcka dig. Visste inte om du sovit något.
Nej, jag... Jag kollade på teckningar.
Hur var minnesgudstjänsten?
Falsk.
Vad fin du är.
Tack.
Vi borde umgås mer.
Du får inte komma sent till dojon.
Ska vi äta middag?
Okej.
Ringde det tidigare?
Ja, en felringning.
Vi ses senare.
Pinsamt, eller hur?
Var inte så säker.
Får du vara här inne för din pappa?
Han litar på oss.
GRÄSHOPPAN
Kolla, Joe.
Pappa samlar på dem.
Han gillar att jaga.
Där har ni säkerhetsaspekten fixad.
Kom så ska jag visa dig trädgården.
- Vill du kasta boll? - Okej.
Hur fick du jobbet hos pappa?
Han bestämde sig för att ge mig en chans.
Jag hade väl tur.
Vilket universitet gick du på?
Jag började jobba direkt.
För SS?
I en fabrik.
Men du var väl med i Hitlerjugend?
Ja, tills de sparkade ut mig.
Vill du gå med i SS?
Jag vill göra en massa grejer.
Resa runt.
Men visst,
jag vill göra mitt land stolt.
Och din pappa?
Vad är det här?
Har du hemligheter för mig?
Du har inte sagt att ditt andra namn var DiMaggio.
- Jag visste inte att ni gillade baseball. - En gång i tiden.
Det är en lat sport i jämförelse med löpning och fotboll.
Jag ska hämta Helens mamma på flygplatsen.
Okej.
Här ska du erbjuda dig att följa med.
- Ta en del av skottlossningen. - Okej, ursäkta.
Pappa. Kasta.
Ingenting är gratis.
Jag heter Juliana Crain.
Tilltala bara handelsministern när han tilltalar er.
Hej igen, miss Crain.
Jag är handelsminister Tagomi.
Handelsdepartementet har många ariska besökare.
De känner sig ofta bekvämare när de möts av en vit person.
Ju bekvämare de känner sig, desto enklare att göra affärer.
Ert jobb blir att servera te,
fylla på vattenglas och ständigt le artigt.
Ni erbjuder mig ett jobb.
Det var väl därför ni var här igår?
Ja.
Jag fick informationen från mr Eto.
Det finns en tjänst här om ni är intresserad.
Mr Tagomi förväntar sig full lojalitet och diskretion.
Ni får inte berätta om något ni ser och inte lämna våningsplanet
utan min tillåtelse.
Det här är en regeringsbyggnad
som övervakas av beväpnade soldater.
Gå ingenstans utan min tillåtelse.
Har ni kontaktat handelsministeriet?
Ja. De väntar på er.
Har ni läst den ballistiska rapporten?
Den är inte beviskraftig.
Mannen och pojken som beskriver den beväpnade mannen med glasögon
tror att vapnet såg ut ungefär så här.
Skaffa fram en lista på antikhandlare som får sälja vapen.
Vilken tur att jag fick tag på dig.
- Jag är sen till jobbet. - Själv blev jag just klar.
- Nattskift. - Jaså?
Jag ville bara titta förbi på väg hem.
Juliana kom förbi igår.
Jag har inte beklagat sorgen.
Det är snällt av dig, Arnold.
Anne hälsade från dig.
Så vad handlar det om? Juliana?
Hon var inte sig själv.
Hon stannade bara i fem minuter.
Hon hade tankarna någon annanstans.
Om hennes syster var här skulle jag inte oroa mig, men...
Juliana behöver kanske inte vår omtanke
så mycket som vi tror.
Men du och jag är sådana som bryr oss oavsett om folk behöver det eller ej.
Vi finns där i bakgrunden
och fattar svåra beslut om det är nödvändigt.
Du är en bra kille.
Jag är glad att Jules kan räkna med dig.
Jag är glad att ni kan räkna med varandra.
Jag ska gå nu.
Vi ses senare.
LINCOLN ROCKWELL ANKOMMANDE FLYG
- Dåliga nyheter? - För Helen.
Hennes mors flyg har blivit inställt.
Resten av oss kommer nog över det rätt snabbt.
Hej, John. Sieg Heil.
- Vad gör du här? - Jag försöker komma härifrån.
Mitt anslutande flyg till Berlin är flera timmar försenat.
Nu säger de att det kan dröja till ikväll.
Var har du varit?
På uppdrag i Stillahavsstaterna.
Jag var strandsatt där med, på grund av säkerhetsläget.
Något nytt om kronprinsen?
De säger att han överlevt.
Då blir Führern lättad.
En dag då man ska vara tacksam.
På tal om det,
min svärmor har också fått problem med flyget.
Vi har en ledig plats vid bordet.
- Nej, John. - Varför inte?
- När sågs vi sist? - Men ändå...
För femton år sen?
Det är VA-dagen.
Jag insisterar.
Som på den gamla goda tiden, tråkad av Scharführer Smith.
Vad sägs?
Tack.
Ursäkta, det här är Joe Blake.
En gammal kollega och nära vän.
- Trevligt att träffas, sir. - Rudolph. Detsamma.
Nu ska du få mat.
Vi är särskilt oroliga för mr Matsuni.
Med tanke på bilaffärens omfattning
och vikten för ekonomin.
Men innan vi vadar för djupt i de blåsiga piratvattnen
i Sydkinesiska sjön, hur mår kronprinsen?
Tack för att ni frågar, ambassadören.
Och för egen del, ursäkta att jag glömt att gratulera er på VA-dagen.
Det var vänligt av er, minister Tagomi.
Särskilt eftersom Stillahavsstaterna har valt att inte fira dagen.
Vi firar vår delade seger på armédagen.
Och så här vänner emellan är jag glad att meddela
att Hans Höghet kronprinsen kommer att hålla i festligheterna i Tokyo.
Jag träffade honom i morse. Han såg ut att må förvånansvärt bra.
Hur går det med utredningen?
Några framsteg?
Den diskussionen hör inte hemma här, Oberführer.
Om ni ser på sidan två i handelssäkerhetsdokumentet.
Trivs du fortfarande med livet i Berlin?
Ja, förutom politiken.
Det går alltfler rykten om Rikets framtid och ledarskap.
Och jag blir tyvärr alltmer pessimistisk.
Det kallas att bli gammal, min vän.
Kanske det. Men törsten efter makt tar fram det sämsta hos en del kamrater.
Hur är det här?
Enligt Heydrich ger du effektiva order utan att behöva anstränga dig.
Inget sker utan ansträngning. Det vet du.
Folk med kort minne försöker vrida tillbaka klockan.
Jag trodde att upproren hade bekämpats?
Ja, men inte folk med starka känslor och svagt intellekt.
Fråga Joe.
Han letade motståndsmän förra veckan
i den Neutrala zonen.
Gick det bra?
Jag lärde mig mycket.
Du har tur. Du kunde inte fått en bättre mentor än John.
Jag kommer med en gammal vän från Fäderneslandet.
- Hej. - Minns du Rudolph?
Säg inte "gammal" när du presenterar mig.
Jag tror att vi har setts några gånger i Cincinnati.
Jag glömmer aldrig en vacker kvinna.
Trevligt att träffas igen.
Jag kan verkligen inte ersätta er mor,
men jag lyckades få tag på en riktigt bra Riesling.
- Då får ni stanna. - Tack.
Kom och hälsa på familjen. Lunchen är strax klar.
- Hallå? - Mrs Kasoura?
- Ja? - Det är mr Childan.
Från Amerikanskt konsthantverk?
- Jaha? - Ja.
- Hur är det? - Jag mår bra, tack.
Ni bad mig att meddela om jag fick in intressanta objekt,
och jag har fått in några saker så
när tror ni att ni skulle kunna komma till affären?
Jag vet inte. Jag måste höra med min man.
Självklart. Absolut.
Jag ville bara...
Jag ville inte att ni skulle gå miste om...
Jag ringer tillbaka.
Kommissarie Kido.
Ni har tillstånd att sälja vapen.
Jag vill se ert försäljningsregister.
Visst. Självklart.
Har ni sålt några revolvrar från sent 1800-tal på senaste tiden?
Nej. Det är inte mitt område.
Normalt sett är det vapen som är från före 1800-talet.
Fyrtiofemkalibriga kulor, tre stycken.
Sålda för tre dagar sen.
Minns ni den här affären?
Självklart.
- Mr Satoshi Matsuda. - Satoshi Matsuda.
Är han japan?
Ja, det är vad lagen kräver. De flesta av mina kunder är japaner.
Många i höga besittningar.
Vilken typ av pistol skulle de här kulorna passa i?
Ärligt talat, det är inte mitt område.
Lätt att kolla. Och adressen.
Matsuda bor i Tibet.
Jag tror att han var på genomresa.
Inspektören, ni har varit i Tibet.
Jag känner till det.
Det är en liten by.
Ganska avlägsen.
Ni har försäljningslicens under förutsättning
att myndigheterna lätt kan nå folk som köper förbjudna föremål.
Ja, sir, jag är hemskt ledsen.
Men Matsuda-san är en pålitlig kund...
Det spelar ingen roll vem ni litar på.
Den jag litar på
är det som räknas. Förstått?
Ja, sir.
Har jag förstått rätt? Han stal alltså en båt?
Jag stal inte alls någon båt.
Jag tappade bort min egen båt och råkade ta en annan
som tillhörde någon annan, men som var väldigt lik.
En svävare hade liknat din efter allt vi druckit!
Kan inte jag få ett glas vin på VA-dagen?
Okej då.
Så länge du förstår att det bara gäller idag.
Nej.
- Vill du ha en drink? - Ja.
Vilken fantastisk måltid.
För Rikets viktigaste jobb.
Försök få tag på en bra kvinna.
Och fram till dess, leta reda på så många dåliga som möjligt.
Är du gift, Rudolph? Jag såg din ring.
Gift, men vi är ofta ifrån varandra.
Jag försöker träffa mina barn så mycket som möjligt.
Du minns väl Catherine?
Seglar du fortfarande?
- Nej. - Inte?
Jag trodde att det var därför du bodde på en ö.
Du tillbringade lika mycket tid på Ohio River som på torra land.
Jag slutade när vi lämnade Cincinnati.
Jag hoppas ni har plats över för äppelpaj.
Säger dig uttrycket "för livet" något?
Nix. Hurså?
Jag måste kolla några personaluppgifter om dig.
Får jag fråga varför?
Man har begärt dem så de måste vara i sin ordning.
Begärt dem? Varför då?
Det är inte upp till oss att fråga.
- Stämmer allt? - Ja.
Bra.
Finns det en flickvän med i bilden?
- Någon särskild. - Se upp.
Nej.
Eller, det finns en tjej, men det är...
Det är komplicerat.
Det som är värdefullt får man kämpa för.
När John och jag träffades
kunde man trott att vi inte hade en chans.
Vi hade inget, mindre än det.
Hans familj hade pengar, men så kom börskraschen.
John anser att man själv bestämmer sitt eget värde.
Det verkar ni ha lyckats med.
Du skulle kunna få allt det här.
Jag känner igen John i dig.
Det har varit...
- Det har varit jättetrevligt att vara här. - Ja.
Jättetrevligt.
Det är långt till stan.
Vill du inte sova över?
Nej, jag vill inte vara till besvär.
Vi har plats.
Det är upp till dig.
Nu börjar det!
Det är nog snart dags. Kom.
Vad var det för uppdrag i Stillahavsstaterna?
Handel.
Inget det går att prata om?
Jag kan prata om vadsomhelst med dig, min vän.
Det är bara inte värt att prata om.
Rutin.
En lång resa för ett rutinuppdrag.
Särskilt när vi har chefspersonal på plats.
Är det här ett förhör, Obergruppenführer?
Ja.
Ert passerkort är klart för upphämtning på personalavdelningen.
Plan två, rum 2044, där mr Eto intervjuade er.
Se till att vara tillbaka om exakt femton minuter.
Medborgare,
idag kan jag vara en stolt man.
Den här dagen, år 1947, två år efter att USA: s regering
hade kapitulerat
var det blodiga slaget för att befria Amerika äntligen vunnet.
Den dagen började vår verkliga utmaning.
Att göra ett stolt men missmodigt folk...
- Kan du hämta lite snacks? Pretzel? - Visst.
Jag kan gå.
Låt oss vara ärliga.
Arbetarrörelsen låtsades finnas till för folket.
Det var ett land med dekadenta invånare.
Går det bra, Joe?
Ursäkta?
Kan jag hjälpa dig?
Ja, jag ska hämta mitt passerkort.
Sida vid sida i ett tusenårigt, starkt och praktfullt Rike.
Tack.
En nation förenad för alltid.
- Söker du mr Eto? - Nej.
Du kanske kan hjälpa mig. Vad heter du?
Du minns väl mig? Från igår?
Jag letar efter någon som jobbar här.
Bad handelsministern dig att hämta en personakt?
Ja, alltså...
Nej, inte mr Tagomi personligen,
men man sa att jag skulle fråga när jag ändå var här.
Jag tror att det är bråttom.
Jag letar efter Iwazaru. Sakura Iwazaru.
Är du säker på det?
Hurså?
Vilken skola gick du på?
Kan du inte de tre apornas ordspråk?
Inte se något ont.
Inte höra något ont.
Inte säga något ont.
Och Sakura?
Körsbärsblom. Ett ganska vanligt namn.
- Vem bad dig? Jag kan ringa. - Nej, det behövs inte.
De verkar spela den nya tjejen ett spratt.
Den nya vita tjejen kanske.
Återgå till arbetet.
En nazist i befälsposition från Berlin.
Någon gång igår försvann han från sitt hotellrum.
Jaha. Tack för informationen, kommissarien.
Misstänkte ni inget?
- Om vadå? - En överordnad nazist
nästlade sig in på kronprinsens besök.
Ett besök då kronprinsen blev skjuten.
Han satt på samma podium.
Jag anklagar ingen, ministern.
På det här stadiet är det bara misstankar.
Vet ni hur överste Wegener tog sig ut från hotellet?
Det finns säkert en harmlös förklaring.
Igår utfärdade ni ett diplomatiskt visum.
- Ja. - Får jag fråga till vem?
Det får ni. Men ni behöver nog bara veta
att det inte var till mr Baynes, eller er överste Wegener.
Jag vill att ni delar med er av allt ni vet om den här mannen till oss.
Självklart.
Tack för att ni samarbetar, handelsministern.
Jag har bara polsk vodka.
Har ni smakat det? Inte gott.
Tack, min son.
En dag som den här ska man dricka fina grejer.
Jag har aldrig varit i Stillahavsstaterna.
- Vad gör folk där idag? - De jobbar som vanligt.
De firar inte VA-dagen.
Inte?
Jag trodde att Führern gjort dem till hedersarier.
De värderar ändå sitt eget folk.
Här är arbetaren ansedd.
Inte bara ett verktyg.
Japanerna är beundransvärda, Joe.
Inte minst deras arbetsetik.
Du verkar verkligen beundra dem.
Jag håller bara med Führern.
Fortsatt fredliga relationer med Tokyo ligger i allas intresse.
Du har också familj.
Du håller säkert med om att vi måste undvika krig.
Kanske det, men vissa krig är nödvändiga.
Vi stred i ett av dem.
Anser du fortfarande att allt vi gjorde då var nödvändigt?
Vänta tills du får se Berlin, Joe...
Vet du vad ingen pratar om på VA-dagen?
Ingen pratar om lägren.
Ingen pratar om hur många vi utrotade.
Vi fick utmärkelser för det,
- men ingen talar om det. - Vad finns det att säga?
Det var nödvändigt. Vi gjorde det.
I krig, och i livet, måste man göra uppoffringar.
Tänker du aldrig på det, John?
- Jag föredrar att blicka framåt. - Det var inte det jag frågade.
Det är under din värdighet.
När du var ute med båten
alla de där nätterna, ensam med flaskan...
- Jag försökte få perspektiv på tillvaron. - Och ändå,
seglar du inte längre.
Hur kommer det sig?
Vi har i alla fall bättre whisky nu.
Vi har en bättre värld.
Mr Tagomi vill tala med er, mellan fyra ögon.
- Vad vill du? - Jag fick besök av Kempeitai idag.
De var särskilt intresserade av antika vapen och ammunition.
Jag behöver inte veta vad ni gjorde med kulorna.
- Jag gjorde inget. - Jag är ingen idiot.
Underskatta mig inte.
Jag gjorde inget och jag är upptagen nu så var snäll och gå.
Jag vill bara veta att man inte kommer att hitta dem.
Om utredningen inte leder någonvart
är det bara ni som kan leda dem till mig.
Jag bad dig just att gå.
Jag varnar er. Jag tänker inte dö på grund av en idiotisk gaijin.
Underskatta inte mig heller, jäkla japsälskare.
Om jag berättar dör vi båda, och tro mig,
du har mer att förlora än jag just nu.
Vi verkar bli tvungna att lita på varandra.
Jag ska inte uppehålla er. Jag ville tacka för att ni jobbat bra idag.
Våra kulturer innebär att vi gör saker på olika sätt.
Ändå tror jag att vi värderar samma saker.
Ni har sett att det inte är många vita här.
Nu när ni är anställd förväntar vi oss att vi kan lita på er.
Tillit är väldigt viktigt för mig.
Det förstår jag, mr Tagomi.
I aikido är reaktionsförmåga viktigt.
Man måste kunna läsa av motståndarens avsikter.
På mötet idag tog sig Oberführer Diels
hela tiden på halsen när han talade.
Jag gör samma sak när jag försöker dölja något.
Aikido är en ädel sysselsättning.
God kväll, miss Crain.
Jag är ledsen.
Jag är hemskt ledsen.
Jag blev försenad.
Vilken fin middag.
Jag ringde din mamma för att se om du var där.
Och sen...
Sen ringde jag dojon.
Okej, Frank...
Nej. Vad du än gör, be inte om ursäkt igen.
Jag ville inte utsätta dig för fler risker.
Det gäller filmerna.
Jag tänker inte ge upp.
Herregud.
- Jag kan inte. - Nej,
gör det inte, okej?
Slutar jag nu sviker jag alla vi förlorat.
Det är mig du talar med. Killen som räddade dig från gatan
när du var helt förstörd. Handlar det inte om dem?
- Det handlar om dig. - Det är inte sant.
Varför tar du upp olyckan?
Har du fortfarande inte förstått vad du har gjort?
Eller?
Jag har inte bett om det här.
Jag var lycklig.
Hur lycklig då?
Jag var lycklig.
Vi var bara så lyckliga som de tillät oss vara.
Tänk om det är sant?
Tänk om det finns en utväg? Tänk om det gör det?
För dig och mig. För alla.
Och då skulle du inte ljuga för alla?
Jag har inte heller bett om det här!
Okej då.
Men bara så att du vet,
jag är inte längre den som hittade dig på gatan.
Var fan har du hållit hus?
Vad har du hållit på med?
Jag har skaffat ett jobb.
Vad?
Hos de japanska myndigheterna.
- Arbetar du för regeringen? - För Trudys skull.
De dödade ju Trudy!
De tog min...
De tog min syster.
Min systerdotter och systerson.
- Och nu är det du. - För fan, Frank!
Oavsett vad som hänt och vem som är skyldig
har jag redan sett filmen och dödat mannen i Canon City.
Vad sa du?
- Har du dödat någon? - Okej.
Vem då?
En nazistagent som...
Som försökte döda mig.
Jag fick hjälp av en från motståndsrörelsen, från östkusten.
Östkusten...
- En man? - Lägg av.
- Vad spelar det för roll? - Var det en man?
- Spelar det någon roll? - Var det en man, för fan?
Dra åt helvete.
Det är utegångsförbud.
Allt väl, sir?
Helen sa att du tänker stanna över natten.
- Går det bra? - Javisst.
Vad tycker du?
Vad tycker du om Rudolph?
Han verkar vara... En bra person.
Hurså?
Han ljuger.
Det var inget handelsuppdrag i Stillahavsstaterna.
Han reste med diplomatbiljett och uppgav falskt namn.
Rudolphs flyg var inte försenat,
han var det.
- Har ni vetat det hela dan? - Ja.
Och Helens mor?
Död sen två år tillbaka.
Hon var en fin person.
Jag var säker på att han skulle...
Anförtro sig idag.
Jag känner kanske inte folk så väl som jag tror.
Så Helen visste om det där med Rudolph?
Man måste lita helt på kvinnan i ens liv.
Ju mindre du visste, desto mindre misstänksam skulle han vara.
Tänker ni förhöra honom?
Jag och Rudolph
utförde
plikter tillsammans som
förenar människor.
Man förenas för alltid.
Jag kan inte vara objektiv.
Mitt hjärta säger mig att han är en bra människa.
Han är modig och måste ha goda skäl
att förråda sitt folk.
Men mitt intellekt...
Mitt intellekt säger mig att vi borde förhöra honom i skogen,
skjuta honom i ansiktet.
Hur kan man rättfärdiga det?
Han har ljugit hela dan, i mitt hem,
som gäst hos min familj.
Vad tycker du?
Jag ber dig om råd.
Vad skulle du ha gjort?
Min taxi.
Tack.
God kväll.
Det var trevligt att ses.
För mig med.
Vi borde ha setts tidigare.
Du har alltid varit för smart för mig.
Du hade rätt.
Känslor kan inte komma i vägen för det som är rätt.
Vissa saker måste man offra.
"Blomman för dagen"
"Ros"
Jag är strax tillbaka.
Vad fan håller du på med?
Mötesrummet på handelsavdelningen heter "Bara." Ros, inte sant?
- Du får inte vara här. - Och Sakura betyder körsbärsblom?
Hör du vad jag säger? Gå härifrån.
Jag tror att Sakura är ett rum någonstans
i byggnaden och jag måste hitta det.
Jag vet inte vad du håller på med.
Jag behöver en planritning.
Varför tror du att du kan fråga mig? Jag behöver det här jobbet.
Jag lovar att du inte kommer att drabbas.
Men nästa gång det där svinet begär personliga tjänster
kan du åtminstone känna att du gett igen.
Jag visste inte vart jag skulle ta vägen.
Kom in.
- Jag är ledsen, jag borde inte ha kommit. - Men du gjorde det.
Du gjorde det.
Varför sa du "för livet"?
Vad tror du själv?
Jag har för mig att jag hörde det som barn.
Från min farfar kanske?
Jag är inte jude.
Ingen fara. Det gör inte oss något.
Det är lugnt.
Frank, det här är Charlie och Clara. Det här är Frank.
Ja, det är bara vi tre nu.
Att förlora någon är en sak,
men att inte få sörja dem, det är...
Det är något annat.
Går det bra att vi ber en bön? Barnen och jag?
För Laura, John och Emily?
Amen.
GRÄSHOPPAN
Amen.
GRÄSHOPPAN - HEMLIGT
Amen.