NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Jimi!
Häivy!
-Mennään sairaalaan. -Emme voi. Haavojamme ei paranna...
Sinä selviät, Barbara.
Olit aina sankarini.
Kaunis poikani.
Kautta Merlinin mahdin, päivänvalo olkoon vallassani.
Eikä...
Jimi!
Kutonen!
-Seiska. Mitä sait, Jim? -Vitosen. Ja varmaan kesäopinnot.
Señor Uhlin mukaan ensi viikon koe on 20 prosenttia arvosanasta.
-Jos pärjäät siinä... -Just!
Se 20 prosenttia erottaa elämän kuolemasta. Siis akateemisesti.
Otetaan kirjat mukaan treeneihin.
Äiti, oletko kotona?
Täällä.
Ai hei...
Meidän pitää puhua.
Nuo sanat ei ikinä lupaa hyvää.
Kuka siellä? Minulla on ase!
Rukoilen sinua. Vie minut veljeni luokse.
En tunne veljeäsi enkä sinua. Nyt hus!
-Ole kiltti! -Ei.
-Vie minut Blinkous Galadrigalin luo. -Enkä!
Maailman kohtalo riippuu siitä.
Kuka teistä on johtaja?
Tiedätkö kuka olen?
K niin kuin kuningatar.
-Nokkelaa. -Niin.
Sinä ja ystäväsi saatte luvan etsiä peikon nimeltä Dictatious Galadrigal.
Tapatte hänet. Onko asia selvä?
H niin kuin hauva. Hau hau!
-S niin kuin selvä. -Selvä.
-Barbara, mitä nyt? -Huono juttu.
Sanoit, että nuoret ovat pulassa.
Topiainen ei joudu koskaan pulaan. Hän on enkeli.
Rouva Domzalski, he ovat vaarassa, mutta saavat selittää itse.
Nuoret?
-En tajua tuota yhtään. -En minäkään.
Jimbo, ehkä voisit auttaa.
Kyse on huumeista.
Ei ole, vaan peikoista.
-Nettitrollit! Arvasin. -Ei vaan oikeat peikot.
Peikot? Barbara...
-Käytätkö huumeita? -En.
Maan alla asuu olentoja.
En ihan tajua sitä, mutta he auttavat niitä ja taistelevat niitä vastaan.
Voi ei. Huumeita.
-Uskon sinua. -Uskotko?
Kärsin myös stressistä ja ahdistuksesta. Tunnen huipputerapeutin.
Ei tämä ole stressiä, Ophelia.
Peikkoja maan alla? Hä? Nyt on syöty hullukiisseliä.
-Ja juotu kuravettä päälle. -Jimi, kerro heille.
Sairaala pyysi äitiä pitämään vapaata.
-Voi ei. -Voi itku.
Mitä?
Tutkitaan laukut! Löytyy varmaan yllätyksiä.
-Äiti? -Ne ovat minun tavaroitani.
Mumma, älä!
Voi sentään...
Mikäs tämä sitten mahtaa olla?
-Se on astelevy. -Hän taisi tarkoittaa tätä.
Poikasi varasti nämä esineet museosta.
-Se oli Clairen laukussa. -Miten kehtaat?
Poliisi pidätti poikasi.
-Jimi. Mestari Jimi! -Kuka ei olisi joskus murtautunut?
-Tyttäreni on Jimin tavattuaan... -Keksejä?
-Me tunnustamme. -Mitä?
Me olemme larppaajia.
Larppaajia. Roolipelaajia. Pelaamme aina ruokiksilla.
Claire on velhotar, ja hänellä on sauva. Minä olen sotakuningas.
Kai sellaisia on? Jimillä on medal...
-Hän on metalloitsija. -Pahempaa kuin uskoimme.
-Tämä ei ole mitään leikkiä. -Näin tämän...
Blinky, miksi tulit?
-Asia on mitä kiireisin. -Huono aika ja paikka.
Kuuntele, tai pian ei ole aikaa eikä paikkaa.
Tiedämme, miksi AAARRRGGHH!!! katosi, vaikka tietolähde onkin epäluotettava.
-Sallinet, veljeni? -Dictatious?
Gunmarilla on AAARRRGGHH!!! vankina. Hän menee herättämään Angor Rotin.
Mahdotonta. Tuhosimme Angor Rotin.
Yhdellä olennolla on voima herättää hänet.
Tiedämme hänen nimensä. Morgana.
Miksi uskot Gunmarin kätyriä? Hän voi huijata.
Siksi käytinkin nelinkertaista solmua. Mutta jos hän puhuu totta...
-Jimi? -Piiloon!
-Just... -Väistä.
Siinä paha missä mainitaan.
-Jimi, oletko piilossa? -En.
Katselin taulujasi.
-On sinulla melkoinen mielikuvitus. -Et kyllä häivy nyt.
Sait minut vaikuttamaan hullulta.
Nöyryyttävätkö kaikki peikkoritarit äitejään?
Peikonjahtaaja, äiti.
-Olen peikonjahtaaja. -Puhuimme tästä jo.
-En tahtonut sotkea sinua tähän. -Joten sotkit ystäväsi?
Vanhempien pitää tietää, jos lapset ovat pulassa.
Emme ole pulassa. Olemme ihan oikeassa vaarassa.
Henkeä uhkaavassa. Olin menettää sinut.
Mutta pelastit henkeni. Sen muistan kyllä hyvin.
Minä olen lääkäri. Ei ole helppoa pelastaa ihmisiä.
En yritä estää sinua, vaan auttaa.
Vanhempien pitää tietää vaarasta.
Päivää. Barbara.
-Arvasin! Tuo on herra Blinky. -Lausutaan "Blink-he".
En näe mitään. Onko tämä iloinen tapaaminen vai kauhea...
Häntä minä en muista.
Halusin kertoa totuuden, mutta mitä jos vanhemmat eivät tajua?
Jos he sotkeutuvat tähän, ihmis- ja peikkoystäväni voivat kuolla.
Entä jos ystäväsi eivät palaa kotiin? Mitä sitten sanot vanhemmille?
Meidän tehtävämme on tukea teitä, oli ongelma mikä tahansa.
Koulu, tytöt tai... peikot.
Etenkin peikot.
Miten voimme auttaa, jos emme puhu?
-Tunteikas tapahtuma siis. -Suu kiinni, senkin sokea lepakko.
Pilaat tunnelman.
-Miten kehtaat syyttää Topiaistani? -Jotakin on tekeillä.
-Ennen meillä oli huonekaluja, nyt ei. -Minulla on asiaa.
Mikäs meininki?
-Emme kai me... -Pysytäänkö larppauksessa?
-Se käy minulle. -Pysymme totuudessa.
Heillä on oikeus tietää, mitä teemme öisin.
-Mitä teet öisin tyttäreni kanssa? -Taistelemme peikkoja vastaan.
Tuo oli parempi vaihtoehto kuin...
Mitä?
Äiti puhui totta.
Minä... Me olemme peikonjahtaajia.
Nyt riittää hömpötys. Lähdetään.
Ehkä on parempi näyttää kuin kertoa.
Mumma, pane kuulolaite pienemmälle.
-Voisitko antaa sen jutskan? -Tässä on, sotakuningas.
Azazazuth-Kinekh-Thoon!
Kautta Merlinin mahdin, päivänvalo olkoon vallassani.
Yhä parempi vaihtoehto.
No, maistuuko kahvi?
-Veli, mitä he sanovat? -Hys. Hiljaisuus.
Älä hyssyttele. En näe, mutta minulla on oikeus tietää.
"Hiljaisuus", eli he eivät puhu, senkin toivoton taulapää.
Solvausvalikoimasi arkipäiväistyy. Voisit syödä vaikka sanakirjan.
Eikä...
Petturuutta!
Maahisia!
Miksi uskoin sinua? Johdit ne tänne, senkin kuoleman syötti.
Vannon, etten tehnyt moista petturuutta.
Usurna lähetti ne perääni. Katkaise köydet.
Kieli pitäisi katkaista. Valepukki!
Suuri Gorkus, tämä on epidemia.
Tämä on mahtavinta, mitä olen nähnyt.
-Saanko minäkin? -Tässä ei ole mitään mahtavaa.
Tyttäremme ei saa edes äänestää. Hänkö pelastaisi maailman?
Et tiedä, mihin pystyn.
-Kenelle soitat? -Pormestarille. Pikavalinnalla.
-Ophelia, et voi. -Äiti, mitä sinä teet?
-Puhuu pikavalinnasta kuin joku mummo. -Mikä on pikavalinta?
Jos kaupunkia uhkaa tuho, velvollisuuteni on estää se.
-Kauheita! -Samaa voisi sanoa teistä.
Jatkakaa samaa rataa, pormestari. Heippa.
Rouva Nuñez, hän on hyvis.
-Toinen ei niinkään. -Hei!
Anteeksi häiriö, mutta tuli pieni pulma.
-Nuo vasta ovat kauheita. -Viedään vanhemmat pois täältä.
-Ovatko nuo niitä peikkoja? -Eivät, vaan maahisia.
Paljon kissanpentuja!
Väistä. Minä hoidan.
Tule tänne, pikkuinen.
Sinullahan on nälkä. Ota keksiä.
Tänne, kissimirri. Ota keksi.
-Kiva kisu. -Mumma, älä syötä maahisia!
-Mitä teit sille kissimirrille? -Ne eivät ole kissoja!
-Ja se japanilainen vaihto-oppilas... -Mitähän Arthur-sanille tapahtui?
Claire, siirrä ne pois!
-Jukupliut! -Me emme mene tuonne.
Emme jätä teitä tänne.
Hän on minun tyttöni.
-Kukaan ei koske prinsessaani. -Ay, papá.
Varo takanasi! Portaissa!
Hyvin lyöty, poju!
-Äiti. -Se on jäänyt tavaksi.
Ne tulevat ulkoa.
-Tukitaan ikkunat. -Selvä!
Kiltit kissit...
Apua!
Hän toi ne! Häneen ei voi luottaa.
Toin vain arvokasta tietoa. Ne yrittävät murhata minut.
-Jospa annetaan niiden tehdä se. -Hoidetaan tuo myöhemmin.
Veli? Sinä hylkäsit minut.
Blinkous, auta!
Johtuuko tämä kampanjastani? Meillä ei ole ollut laatuaikaa.
Kaikki ei pyöri ympärilläsi.
Isä, väistä!
Voihan pihkura, hyvä tyttö.
Miksi tappelet maahisia vastaan? Tahdoit näyttelijäksi.
Voi itku, keksit loppuvat. Onpa teillä elukoilla nälkä.
Tule, mumma!
Topi, nämä kissat taitavat olla kurjalta seudulta.
Ei!
Ei, antakaa armoa.
Eihän tuo ole varsijousi?
On se.
T niin kuin tappaa.
Me voimme sopia tämän asian.
Jimi? Auttaisitko keittiössä?
-Ne yrittävät tappaa sinut. -Estä se.
Olen liian vanha kuolemaan.
Tulkaas tänne, te inhat jyrsijät.
Pelastit henkeni. Saat anteeksi, että sokaisit minut.
Sinähän yritit tappaa minut!
Se johtui olosuhteista.
Claire, varo!
Mihin hän meni?
Kuole!
Karkotan sinut!
Sano peikonjahtaajalle, että minä tulen.
Jimi, syötä!
T niin kuin tehosekoitin, karvapallo.
Minäkö en muka pärjää keittiössä?
Nyt seis, tuholaiset!
Claire. Mitä Clairelle tapahtui? Javier, hae hänet.
-Tämä on huono juttu. -Tuo hänet takaisin.
-Saat taas anteeksi. -Pysypä askeleen päässä, kiitos.
-Pelastit henkeni. Tahdon kiittää. -Taaksepäin... Parempi.
Javier, lapsemme joutui peikkojen kynsiin.
-Maahisten. -Kuulitko? He tajusivat. Maahisia.
Me saamme hänet kyllä takaisin.
Onhan hänellä varjosauva? Kai hän selviää?
-Claire! Oletko kunnossa? -Paremminkin on mennyt.
Saanko nyt halata, veli?
Äiti, et saa kertoa kenellekään.
Olen aikuinen. Et komentele minua.
Claire on oikeassa. Tästä ei puhuta.
Jos jokin estää meitä taistelemasta Gunmaria vastaan, kaikki ovat vaarassa.
-Vain Jimbo voi pysäyttää sen. -Meidän avullamme.
Minä uskon lapseeni, ja sinun pitää uskoa omaasi.
Meidän pitää suojella heitä sellaisina kuin he ovat.
Meillä ei ole tavallisia lapsia.
Tämä kuulostaa hullulta ja sotii vanhempien vaistoa vastaan,
mutta meidän pitää uskoa, että he suojaavat meitä ja koko maailmaa.
-Kiitti, äiti. -Pormestarin toimistossa.
Oma peikonjahtaaja-Topini.
Siinä vasta könsikäs.
-Claire, oletko kunnossa? -Näin jotakin Varjomaailmassa.
Kuin olisin nähnyt Morganan muistoja.
Taas taianomainen Morganan muisto?
Näin...
Näin amulettisi ja sauvan.
Hän näki näkyjä!
-Minkä sauvan? -Siinä oli vihreä kivi.
Avalonin sauva. Legendan mukaan se on Merlinin haudassa.
-Näin myös Angor Rotin. -Angor Rotin?
No niin, puhuin totta.
-Hän tulee taas sinun perääsi. -Oletko tosissasi?
Oliko siitä näystä mitään hyötyä?
Joo.
-Osaan tien Merlinin haudalle. -Se auttaa.
Merlinin haudan löytämiseksi sinun pitää tuhota amulettisi.
Se ei auta.
Tekstitys: Kimmo Kröger