En mand mister begge ben og får robotben, som hjernen kan styre.
En flok gåseunger accepterer en zoolog som deres mor.
Og Lewicki kan ikke finde romantik-
- og får hjælp af en virtuel japansk sexsimulator.
Proteser, moder-imprinting og japanske sexrobotter.
Hvad har de alle til fælles? Alle er erstatninger.
Fra lemmer af stål til mødre af en anden art-
-og avancerede nydelsesmaskiner.
Hjernen er ligeglad med, om det er den ægte vare, hvis det lykkes.
Jeg har altid vidst, at du var 10 ud af 10, men også 780?
- Din kreditvurdering. - Ja, men hvorfor siger du det?
- Jeg gav dig 10 ud af 10. - Godhjertet sexisme.
- Jeg begynder forfra. - Ja, gerne.
Jeg har fundet vores drømmehus.
- Hold da op! - Flot, ikke?
- Hvornår begyndte vi på boligjagt? - Jeg har blot kigget lidt.
Vi har meget om ørerne.
Jeg siger ikke, at vi skal købe det. Bare kig på det.
Moretti.
Okay. Jeg er på vej.
- Vi må tale om bolig senere. - Hvad nu?
En baby er blevet kidnappet.
Han var besværlig, så jeg ville ikke vække ham.
Så jeg ville gå ind med varerne, før jeg tog ham ud af bilen.
Åh nej! Hvordan kunne jeg være så dum?
Bebrejd ikke dig selv. Vi må finde dit barn.
- Hvor længe var du væk? - Et-to minutter.
Da jeg kom tilbage, var vinduet knust, og han var væk.
Bare rolig. Du klarer det godt.
- Hvor gammel er Owen? - Otte uger. Han har blå øjne.
Jeg har et billede af ham på min telefon.
Han er dejlig. Jeg e-mailer det til mig selv nu.
Vi sender det ud til de forskellige politistationer.
- Nogen sygdomme? - Han har lidt kolik.
- Hvem bor her ellers? - Kun Owen og jeg.
- Og barnets far? - Han hedder Andrew O'Leary.
- Har du set ham siden forsvindingen? - Jeg kan ikke få fat i ham.
Han er ikke en del af vores liv mere. Han forlod os.
- Ved du, hvor han er? - Han er mekaniker i hæren.
Bare rolig. Vi finder ham. Så du nogen, da du tog varerne ud?
En skraldemand, postmand eller nabo?
Der kunne have været nogen, men jeg så ikke efter!
Jeg er så dum!
Har du set sære folk eller biler?
Jeg så en fremmed bil holde herude i går.
Så drønede den også op ad gaden for et par timer siden.
- Kan du beskrive bilen eller føreren? - Jeg er ikke god til biler.
Men jeg skrev nummerpladen ned for en sikkerheds skyld.
Tak.
- Efterlys den her. - Ja.
Hvor godt kender du Lucy Halpern?
Hun er lidt stille og genert og holder sig for sig selv.
- Har du set hende med barnet? - Hun kører ham op og ned ad gaden.
Hun ser altid udkørt ud. Jeg frygter, at hun går ud i trafikken.
Det er ikke nemt for hende at være mor.
Owen er kun otte uger gammel.
Hvis nogen derude ved, hvor han er-
- så vær venlig at hjælpe politiet.
Hvis personen, der tog ham, ser med, så er jeg ligeglad med, hvem du er.
Jeg vil bare have ham tilbage.
- Stakkels kvinde. - Tager du den?
Hos dr. Pierce. Ja, lige her.
Det er Kate.
- Tænd for kanal 9. - Vi ser det nu.
- Vil du tale med hende? - Tror du, hun står bag?
Jeg ved det ikke. Det ville hjælpe, hvis du diskret kan vurdere hende.
Hjælper ingen venner eller familie dig?
- Nej det er kun mig. - Det må være hårdt.
Bleskift og madning og gråden.
- Har du børn? - Nej.
Hvornår fik du sidst en hel nats søvn?
Det ved jeg ikke. Nok ikke siden jeg fødte.
Søvnmangel kan ødelægge humøret.
Har du været irriteret eller vred?
Ja, nok lidt.
Men hvem ville ikke være frustreret over at passe et sygt barn alene?
Hvad gør du så, når du bliver frustreret?
Tror du, at jeg har gjort mit barn noget?
Jeg beskylder dig ikke.
Jeg ville aldrig gøre Owen noget. Aldrig.
Hold jer i baggrunden. Jeg går ind. Nogen spørgsmål?
- Så kører vi. - Hvad foregår der?
Bilen er set. Hvordan gik det med Lucy?
- Ikke godt. - Vi tales ved bagefter.
Undskyld? FBI. Må jeg se noget legitimation?
Hvad handler det her om?
Undskyld?
Miss? Stop! FBI!
Stop!
Åh nej!
- Klarer barnet sig? - Ring til en ambulance!
Bare rolig. Vi har ikke brug for en ambulance.
Det er bare en dukke.
Den ser meget virkelig ud.
- Vil du øve dig? - Hvad er værst: Dig eller dukken?
- Ved vi, at det er Lucys? - Ja. Samme ansigt.
Lucy skal forklare sig. Jeg får hende hentet.
- Og dukkenapperen? - Vi anklager hende for tyveri.
Vent lige. Hvis Betsy troede, at det var et barn-
- og hun ville stjæle et barn, er det kidnapning.
Jeg vidste, at det var en dukke. Jeg virker skør, men der var intet valg.
- Jeg blev nødt til at tage ham. - Hvorfor?
For seks måneder siden-
-fik jeg et barn. Cody.
Han havde en medfødt hjertefejl.
- Han overlevede kun syv uger. - Det er jeg ked af.
Jeg har haft svært ved at finde ud af, hvad jeg skal gøre af mig selv.
Jeg fortalte min psykolog, at jeg føler en stor trang-
-til at holde ham igen.
Hun foreslog, at jeg købte en Reborn.
De skal se helt virkelige ud.
Visse kvinder bliver opslugt af dem.
De køber tøj og legetøj og holder fester for dem.
Behandler de dem som ægte børn?
For mig skulle det kun håndtere min sorg.
Min psykolog sagde, at det hjalp, at jeg holdt en hver dag.
Så... bizart, som det lyder, ville jeg prøve hvad som helst.
- Så du stjal Lucys dukke. - Det er ikke hendes, men min.
Jeg havde hørt om en dukkemager.
Asgar Svendsen. Han er delstatens bedste Reborn-kunstner.
Jeg bad om en, der lignede min søn.
Det ville koste mig 4.500 dollar.
Jeg betalte et depositum, men jeg havde svært ved at skaffe resten.
Da jeg fik pengene, havde Asgar solgt dukken til en anden.
Jeg var målløs. Hvordan kunne han give en anden mit barn?
Det er ikke dit barn, men min dukke.
Jeg lavede den, så jeg kan også sælge den.
Jeg indså, at det var nyttesløst at diskutere ham-
-så jeg bad om køberens adresse.
- Gav han dig den? - Han skulle overtales. Så til sidst.
Jeg ville bare forklare hende sagen.
Men jeg så Cody sidde i bilen.
Man må ikke efterlade dukkerne i varme biler-
- for malingen kan skalle af, og vinylen kan smelte.
Det lyder tosset, men jeg holdt det ikke ud.
Jeg blev nødt til at redde ham.
Det faldt mig aldrig ind, at Lucy ville tilkalde FBI.
Hvor store problemer har jeg?
Jeg vil ikke tiltale en sørgende mor, men psykologen er tosset.
- Hjælper en dukke? - Af og til kan alt hjælpe.
Ja, men nogle kvinder går for langt.
Melder man en kidnapning af en dukke?
Lucy vidste, at den ikke var ægte-
- men FBI finder ikke legetøj, så hun løj for os.
- En tiltale for falsk rapport. - Lad mig snakke med hende.
Hold da op!
Mor er virkelig ked af det.
Jeg forlader dig aldrig igen.
Godt, at FBI kunne hjælpe. Vil du sidde ned og køle lidt af?
Ja tak.
Hej, skat.
- Du er god med ham. - Jeg gør mit bedste.
Kender du en, der hedder Asgar Svendsen?
- Ja, han er rar. - Hvordan kender du ham?
Han stod for adoptionen.
Jeg vidste ikke, at Owen var adopteret.
Kun sådan kunne jeg blive mor.
Hovsa.
Nogen skal vist pølle.
Må jeg skifte ham, mens vi snakker?
Bare gør det.
Vrangforestillinger.
Patienten har en vrangforestilling, men har ikke andre problemer.
Bleskiftet ændrede min mening.
- Er det rigtig at give hende dukken? - At fjerne den gør det værre.
Medicin og terapi vil forhåbentlig hjælpe.
- Skal vi få hende indlagt? - Nej, hun har én vrangforestilling.
Men hun fungerer stadig.
Indlæggelse gør det værre, og det har vi ikke autoritet til.
- Skal vi sende hende hjem? - Jeg får hende til lægen i morgen.
Jeg vil have en sylteagurk.
Hvad fanden?
Harper, hvis det er en pige. Ellers Keith. Hvad synes du?
At se dig vente dig var ikke forventet.
- Du tænker jo på børn. - Ja, pga. Den sag i dag.
- Der er en anden grund til dette syn. - Hvad?
- Du vil have et barn. - Hvad? Er du vanvittig? Nej.
Nå? Også når jeg ser sådan ud?
Gråd, bleskift og et fuldstændigt ødelagt skema.
Hvad med de gode ting? Følelsen af et barn i ens arme og deres latter.
Det er udelukket. Du ved hvorfor.
Jeg vil ikke give... det her videre til et barn.
- Hellere ufødt end født skizofren? - Du får mig ikke ud i den diskussion.
Hov! Babyen sparker. Vil du mærke det?
Det her er for tosset. Selv for mig.
Det er normalt at forestille sig et liv med børn.
Siger den gravide hallucination. Tag en sylteagurk.
Køkkenborde af marmor, masser af lys. Lutter gode ting.
Hvad skulle vi med fire soveværelser?
Det store til os.
Et børneværelse, et gæsteværelse og et ekstra.
Se her.
Se lige den have. Er den ikke perfekt til børn?
Store gynger, fødselsdage, påskeægsjagt.
Der er også en god skole, så det bliver hurtigt solgt.
- Undersøgte du skolen? - Ja.
Mit biologiske ur tikker vel.
Gør dit ikke også det?
Jo...
Vi er vel på den alder.
Tag den med ro. Det bliver en lang tur.
Vi skal have et traditionelt katolsk bryllup.
Jeg skal ikke gå ned ad kirkegulvet med en stor mave.
Hallo?
- Jeg kommer straks. - Hvad er der?
Jeg ville bare se til hende.
Hvor er hun?
Hvad har I?
Mordvåbnet.
Det var nyt.
- Hvem gjorde det? - Ingen anelse, men dukken er væk.
Hende Betsy har stjålet den før...
Nej, hun tog over til sin søster.
- Tegn på indbrud? - Nej. Jeg har et spor.
"Faren" til Lucys barn. Han "forlod" hende. Han er på en militærbase.
Han er lige kommet hjem fra Afghanistan.
Jeg mødte Lucy, et halvt år før jeg blev udstationeret.
Det var på en benzinstation. Jeg var i uniform.
Hun takkede mig for at forsvare landet.
Ingen så pæn havde takket mig før.
Hun rødmede. Så inviterede jeg hende ud.
- Hvor længe var I sammen? - Ca. 1½ år. Jeg var vild med hende.
Mange mænd havde behandlet hende skidt før.
Jeg behandlede hende pænt.
- Hvor alvorligt? - Jeg friede før rejsen.
- Sagde hun ja? - Hun ville tælle dagene.
Jeg sagde, at vi ville købe et hus og få børn.
Efter en måned sagde hun på Skype, at hun var gravid.
Hvordan tog du det?
Gutter? Jeg skal være far.
Jeg sendte penge til lægeregninger og ting til barnet.
Jeg var forelsket i barnet, før jeg mødte ham.
Det ærgrede mig at misse fødslen. Mine venner holdt fest.
Min officer gav mig den bedste gave:
Han lod mig tage hjem og se min søn.
Jeg ville overraske Lucy.
Hej...
Hvad fanden? Hvor er Owen?
- Jeg kan forklare. - Forklare hvad? At du løj?
Helt ærligt!
Det her er vel løgn? Det er vel en spøg?
Du skal ikke røre ved mig!
Jeg var så dum.
Alt det pis. Lægeregninger og børneting.
Hun ville bare have penge.
Det handlede ikke om penge. Lucy var meget skrøbelig mentalt.
Hun sagde, at hun ikke kunne få børn. Løj hun for ikke at miste dig?
Hvordan kom det så langt?
Det er én ting at lyve, men at snyde mig med en dukke?
Dukken forlængede nok løgnen for hende, men det blev ægte.
Hvorfor fortælle Andrew, at hun var gravid-
-men os, at Owen var adopteret?
Vent lige. Adopteret?
Da du forlod hende, var hun nok knust og fandt sin eneste trøst.
- Dukken. - Så blev det en vrangforestilling.
En adoption var mindre smertefuldt end med dig som far.
Det er min skyld. Jeg skulle have skaffet hende hjælp.
Nej. Lucys sygdom begyndte nok, før hun mødte dig.
- Kender du hendes barndom? - Hun ville ikke tale om den.
Men jeg ved, at hendes mor tævede hende.
- Hvornår så du sidst din datter? - For to måneder siden.
Jeg burde have sagt, at jeg elskede hende.
Hvad skete der, sidst I talte sammen?
Hun ventede mig ikke. Hun lukkede op-
-med en baby på armen.
Jeg spurgte, om hun var babysitter, men barnet var hendes.
Jeg vidste ikke, at hun var gravid.
Hvad skete der så?
Hun så udkørt ud.
Jeg bad hende passe på sig selv. Tage en pause.
Så kunne jeg tage mig af skiderikken.
- Men hun havde ikke tiltro til mig. - Med en dukke?
Hvad mener du med en dukke?
Det er mit barnebarn, Owen, vi snakker om.
- Havde din datter et rigtigt barn? - Selvfølgelig havde hun det.
Det lille skarn brækkede sig ud over mig.
Tak.
Retslægen sagde, at Lucy havde født.
Så hun og ham sergenten fik et barn.
Så skiftede hun barnet ud med en dukke.
Hvorfor?
- Hørte du det? - Hørte hvad?
Glem det.
Jeg kan ikke holde det ud mere. Jeg går indenfor.
- Vi tjekkede hus og have. Intet lig. - Se her. En skattekiste.
Jeg får kvalme, når mordere beholder souvenirs.
Jeg ved snart ikke. Se, hvor pænt børneværelset er.
Alt tyder på, at hun elskede barnet.
Jeg tror ikke, at hun dræbte ham.
Lucys mor var voldelig, men var Lucy?
Var hun bange for at blive mor og gav så barnet væk?
Jeg dropper det ikke endnu-
- men du har ret. Vi bør spørge socialforvaltningen.
En hvid dreng blev indleveret på en brandstation.
- Er han hos en plejefamilie? - Det var en falsk alarm.
- Hvordan? - Det står der ikke.
- Spurgte ingen? - Man kan give børn væk anonymt.
Skulle man opgive navn, ville ingen gøre det.
Hvilken brandstation?
- Ja, det er hende. - Hvad skete der, da hun kom?
Det var sent. Måske kl. 2.
Alle på nær mig var rykket ud. Hun var ret rystet.
Hun havde vist grædt længe. Hun gav mig barnet og gik.
- Ringede du så til børneværnet? - Det tog noget tid, før de kom.
Så jeg holdt barnet for at berolige ham.
Det sødeste væsen, jeg havde set.
- Hvad skete der så? - Så kom moren pludselig tilbage.
- Hvad sagde hun? - Det var en fejl. Hun var overvældet.
- Familien ville hjælpe. - Hvad gjorde du?
Hvad kunne jeg ellers gøre? Hun havde det svært.
Kom barnet ind i systemet, fik hun ham næppe tilbage.
Så hun fik ham.
- Du havde tilkaldt hjælp... - Ja. Min fejl.
Jeg skulle have holdt hende hen, indtil de kom.
Jeg ville ikke gøre det værre.
Er der sket barnet noget?
Så Lucy gav barnet væk.
- Så hun sagde, at familien hjalp... - Hun mente måske moren.
Måske lod hun hende hjælpe. Dræbte hun ham så?
- Så blev Lucy psykotisk. - Dræbte moren datteren? Hvorfor?
Var hun bange for, at Lucy sladrede, eller var det dukken?
- Jeg er ikke med. - Den er væk. Den er dyr.
Jeg tjekker internettet og butikkerne og ser, om moren har solgt den.
Lewicki?
Lewicki!
Lewicki?
Lewicki!
- Kalder du? - Ja. Du må hjælpe mig med babyen.
Hvilken baby?
Ikke noget. Gå i seng igen. Du har mareridt-
-eller så har jeg.
- Den bider ikke. - Hvad fører min skizofreni det til?
Du ser børn for dig, da du vil være far.
Derfor er det ikke sikkert for mig at få børn.
- Da det er usikkert? - Jeg tilgav ikke mig selv, hvis...
- Hvad? - Skal det skæres ud i pap?
Vi spiller bold, og jeg taler til et fantasifoster-
-og barnet løber ud på gaden.
Eller så giver jeg en indbildt babysitter barnet.
Du har gode metoder til at sikre dig selv.
Du kan jo adoptere.
God ide. "Psykotisk enlig professor vil adoptere."
- Du er hård ved dig selv. - Og du er urealistisk.
- Et barn er udelukket. - Hvorfor hallucinerer du så om et?
Min hjerne vil fortælle mig noget.
Hvad?
Hvad prøver du at fortælle mig?
Ja, du er god til at være sød, men jeg skal have mere hjælp end det.
Jeg ved, hvad du gør. Du er sød og har for store øjne og hoved.
Jeg føler mig knyttet til dig, da dopamin udskilles.
Jeg kender videnskaben bag sødme, manipulator.
Du overlever ved at stimulere din families beskyttelsesmekanismer-
- men det virker ikke den her gang.
- Hvad foregår der? - Kom ud.
Ikke før du siger det.
Gør det ikke mere besværligt.
Kom ud.
Åh nej. Stop dem.
Tag ikke vores barn.
Det er ikke jeres barn.
Emma og jeg prøvede i årevis med alle metoder at blive gravide.
Vi overvejede endda en rugemor.
Så kom Lucy ind på stationen.
Hun troede ikke, at hun kunne gøre sit barn ondt-
- men en time tidligere havde hun næsten rystet ham.
Jeg sagde, at hun skulle få hjælp i stedet for at give barnet væk.
Det vigtigste var, at hun ikke gjorde barnet noget.
Hun ville ikke tage chancen.
Hun gik bare.
Så tilkaldte jeg børneværnet.
Så tænkte du på det liv, Owen ville få i en plejefamilie.
Det sødeste væsen, du havde set.
Jeg kunne ikke gøre det.
Han fortjener stabilitet og forældre, som elsker ham.
Så da børneværnet kom, løj du om moren, som kom tilbage.
Jeg opførte ikke eksemplarisk, men jeg reddede barnet.
Nej, Lucy reddede barnet.
Hun ville ikke ende som sin mor og gjorde det rette.
Du tog noget, der ikke var dit. Det er kidnapning.
- Men du gjorde mere end det. - Hvad snakker du om?
Hold nu op, Scott. Du stjal barnet og dræbte Lucy for at skjule det.
Du så Lucy sige på tv, at barnet var væk.
Du frygtede, at hun sladrede om dig.
Nej. Nej. Ja, Emma og jeg blev bange, da vi så hende på tv-
-men så var hun pludselig død.
Vi troede, at det gik i graven med hende.
- Køber du det? - Det ved jeg ikke.
Hvorfor gøre Lucy tavs med en legetøjslastbil? Underligt mordvåben.
Han ville måske kun tale med hende.
De skændtes, og han slog hende med det første det bedste.
Daniel?
Hvad nu?
Det handler måske ikke om barnet-
-men dukken.
Vi vil gerne have et barn.
I kom til den rette. Hver dukke er dyr at lave.
Derfor er jeg anderledes end de andre.
Hver lille blodåre og modermærke er håndmalet ned til mindste detalje.
"Tillykke med at have adopteret en Reborn."
"Barnet er ikke et legetøj, men et arvetykke-
- som bringer jeres familie glæde i årtier, hvis den behandles godt."
Se alle reglerne, skat. "Ryg ikke i nærheden af babyen."
"Ryk ikke i lemmerne, brug ikke lotion, læg den ikke ved hunde."
Mere besværligt end et rigtig barn.
Nej, nej. Hver eneste skabning er et unikum, som man skal passe godt på.
Der er et ansvar forbundet med det.
"Babyen skal holdes fra varme og kulde."
"Læg aldrig babyen i en varm bil."
"Kontakt mig ved reparationer."
"Som skaberen ser jeg mig selv som en hengiven gudfader."
Godt.
Jeg ved snart ikke. Den virker lidt for besværlig.
Vi bør måske få en hund i stedet.
Vær ikke så hård ved dukken.
De er vægtet som rigtige børn. Man kan brække nakken på dem.
- Slap af. Det er bare en dukke. - Ud. I fortjener ikke min skabning.
Så du også Lucy Halpern sådan?
Fortjente hun ikke en af dine skabninger?
- Hvad er det her? - Kate Moretti fra FBI.
Det er en mordefterforskning.
Vi fandt fingeraftryk på legetøjslastbilen.
Har I en ransagningskendelse? Gå med jer.
- Lucy passede den ikke, vel? - Ingen anelse.
Du lagde alt i den dukke. Du pustede liv i den.
Du ville ikke have været tættere på selv dit eget barn.
Og Lucy var en dårlig mor, var hun ikke?
Jeg så hende på tv og indså, at hun var vanvittig.
Hun var så dum at behandle dukken som et barn, så jeg besøgte hende.
Malingen var blevet bleget.
Jeg så også en revne i nakken og mug på maven. Hun havde badet dukken.
Jeg blev hidsig over at se det.
Jeg skulle aldrig have solgt hende den. Hun kunne få pengene tilbage.
Tag ikke mit barn.
Hun ville ødelægge den, hvis hun blev ved med at hive i den-
-men hun ville ikke stoppe.
Jeg sad oppe hele natten for at reparere den.
Men nu...
...er den perfekt.
Du dræbte en kvinde pga. En dukke.
Det er ikke kun en dukke.
Det er et kunstværk.
Hej.
- Gør jeg det rigtigt? - Ja. Bare sørg for at støtte hovedet.
Hold da op!
Det er virkelig fedt.
Kan du forestille dig bleskiftene, gråden og manglen på søvn.
Han aner ikke, hvordan det ender.
Det kan vel ikke være så slemt.
- Også dig? - Hvad?
Donnie vil have et helt kuld og et stort hus, så jeg kan spytte dem ud.
Nå da! Jeg vidste ikke, at I... Tillykke.
Jeg ved ikke, om jeg er klar til børn.
- Du har tid nok. - Og hvis det ikke hjælper?
Tror du, at du ikke kan...?
Nej, det er ikke det.
Jeg vil nok frem til, at...
Jeg vil næppe have børn.
Har du fortalt Donnie det?
Jeg er bare bange for at skuffe ham eller værre.
Du bliver nødt til at være ærlig over for ham.
Vi skal giftes igen-
- og du viser mig billeder af et stort hus i forstæderne.
Og du snakker om haver og skoler og...
Jeg vidste det. Du vil ikke bo i forstæderne, vel?
Ved du hvad? Glem huset.
Du har ret. Det er for stort, og det bliver et helvede at pendle.
Vi er jo bymennesker. Jeg leder efter en treværelses her.
Måske noget ved parken.
Så går vi med børnene på museer-
-og fine restauranter.
Kultur er godt for børn, ikke også?
Jeg elsker dig.
Hvor mange kender udtrykket "morhjerne"?
Kvinder har længe fået at vide, at børn ødelægger hjernen.
De krav, mødre oplever, gør dem kulrede-
- så de lægger nøglerne i køleskabet og mælk i skabet.
Men faktisk har forskning vist, at nye mødre forbedrer sig kognitivt.
Efter fødslen vokser hypothalamus, amygdalaen og den præfrontale kortex.
De områder får moren til at tage sig af sit barn-
-nyde simpel omgang-
- og blive bedre til at argumentere, planlægge og vurdere.
Så kærlighed får en mors hjerne til at vokse.
Bogstavelig talt. Hvad med farens?
Mænds testosteronniveau falder i de første par uger efter fødslen.
Mere kærlige og mindre aggressive.
Inden i går i panik over det lave niveau-
- så husk på, at hustruen nok tænker mere på babyen end babymageren.
Forandringerne er utrolige-
- men ingen neurobiologi kan forklare glæden ved at holde en nyfødt.
...Eller at opleve miraklet ved et nyt liv.
Det har jeg i hvert fald fået at vide.
Anders Pedersen BTI Studios