Това трябваше да правя през последните 20 години.
Какво? Да ядеш кроасанчета за закуска?
Не. Да живея в Париж с теб.
Ооо, ние бяхме деца. Не бяхме готови.
Е, вече съм готов.
Какво ще кажеш да се разкараме оттук
и да отработим тези сладкиши?
Трябва да репетирам.
Колко репетиране изобщо ти трябва?
Можеш да преподаваш виолончело на Йо-Йо Ма.
Е, можеш да вземеш малко от тази енергия
и да я прехвърлиш в писането.
Д-р Пиърс.
Да?
Щяхте да сте по-лесен за намиране ако носехте телефон.
Ако носех телефон правителството щеше да може да ме следи.
Кой сте Вие?
Специален агент Дрекслър.
Аз съм легатът на ФБР в посолството.
Правителството Ви се нуждае от Вашата помощ.
Помощ с какво?
Трябва да поговорим насаме.
Разбрах, че утре имате лекция в Сорбоната.
ФБР следи ли ме?
Всъщност, ние уредихме лекцията.
Как така сте я уредили?
Делегация от китайски учени
ще посещава Сорбоната.
Те са под строга охрана.
Охранители на китайското правителство ги следват навсякъде.
Член на делегацията... Един д-р Сунг...
е получил разрешение да присъства на Вашата лекция.
След нея д-р Сунг ще Ви приближи,
ще Ви даде химикалка и ще Ви помоли да подпишете книга.
Искаме да вземете химикалката и да ни я доставите.
Защо? Какво ѝ е специалното?
Това е строго класифицирано.
Добре, ето какво трябва да знаете.
Аз не съм някакъв правителствен лакеи, който следва сляпо заповеди.
Съжалявам, д-р Пиърс.
Единственото, което мога да кажа, е че съдържанието на тази химикалка
е важно за националната сигурност.
Sync and corrections by ovelheiro www.addic7ed.com
Просто трябва да отменя проклетата лекция.
Даниъл, това е Сорбоната.
Това е един от най-старите, най-престижни
университети в Европа.
Искаше да изнесеш лекция там от години.
- Защо би отменил? - Защото не искам да помагам на ФБР
с някакъв половинчат шпионски план.
Нищо не би ти харесало повече от това да си интернационален шпионин.
Само си ядосан, защото не ти казват какво е важно в химикалката.
Може да е с отровен връх, знаеш ли?
Или... или... или да има микрофилм вътре.
Аз мисля, че може би има нещо съвсем друго изобщо.
Наистина ли? Какво?
Миранда видя ли този агент Дрекслър?
- Някои? - М-мислиш, че съм го халюцинирал?
- Не. Няма начин. Бих знаел. Аз-аз... - Хайде де, Даниъл.
Този вид шпионска схема е класическа параноична фантазия.
Няма го Макс да ти казва кой е истински и кой не е.
Трябва да премислиш възможността,
че си се заблудил
да помислиш, че си добре, когато не си.
На кого се обаждаш? Кейт. Кейт.
Тя... тя ще потвърди, че Дрекслър е истински.
Сега е 6:00 в Чикаго. Тя става рано.
Това твое ли е или мое?
На кого му пука? Който и да е, ще се обади после.
Ела тук.
Г-н Луики, как е?
Добре съм, декан Хейли. Благодаря Ви.
Е, предполагам, че живеете хайлайфа сега,
- тази голяма къща само за Вас. - Доста е добре, сър.
Имам много повече време за учене
и най-добра част е че не трябва
да ставам в 5:00, за да режа грейпфрут.
Не може да е по-добре.
- Липсва ти, нали? - Толкова ли е очевидно?
Трябва да го върнем.
Вижте, док даде да се разбере когато напусна,
че не се интересува от изследователска позиция.
Така че освен ако ректорът не му даде да преподава отново,
не мисля, че това ще се случи.
"Скандални нарушения
на Акта за американци с увреждания
са по-чести, отколкото е известно.
Моят случай е идеален пример."
Какво е това, Пол?
Това е статия, която Даниъл Пиърс
планира да публикува във вестника.
Той твърди, че университетът е дискриминирал срещу него
и че сте го накарали да напусне заради психическото му заболяване.
Предложих му изследователска позиция.
Той ми отвърна, цитирам: "да си я завра отзад."
Помолих Даниъл да го отложи, но той каза,
че иска да публикува това преди да повдигне обвинения.
Обвинения? Какви обвинения?
Зададох му същия въпрос. Той не поясни.
Добре, може да си получи работата,
но имам едно условие.
Извинение?
Док никога няма да се извини.
Свърших си работата, г-н Луики. Сега свършете своята.
Можете да сте много убедителен, когато пожелаете.
В Париж съм. Така че разбира се, че ме подиграва един мим.
Какво клише. Може ли да изчезнеш?
Върви, бягах. В...
Dispar... disparaissez!
Д-р Пиърс.
Какво искате?
Убедих началниците си
да ми позволят да Ви кажа повече за операцията.
Слушам.
Китайският учен, за когото Ви казах... Д-р Сунг...
Той е неврофармаколог.
Той е разработил ноотропно лекарство,
което подобрява ученето и паметта.
Хапче за ум?
Не. Не, няма... няма... Никога не е имало
ноотропно съедниение, което да издържи на трудностите
- на тайното тестване. - Очевидно това е.
Ако това е истина, то може да помогне на хора с неврологични увреждания.
Не и ако китайското правителство получи своето.
Те искат да използват лекарството за военни цели.
Нека позная, за да подобрят когнитивните функции
на своите войници на бойното поле.
Но д-р Сунг иска то да е за всички.
Ако ни помогнете, моите началници
ще направят всичко възможно, за да са сигурни,
че ще участвате в клиничните изпитания.
Това звучи точно като нещото,
в което бих искал да съм замесен...
Това ме кара да мисля, че Натали е била права за Вас.
Д-р Пиърс, надявам се не сте казали на някого за това.
Тази шпионска мисия не е нищо повече от параноична фантазия
- и Вие очевидно не сте истински. - Моля?
- Хей, как беше репетицията? - Здрасти.
Добре.
Кой беше този, с когото говореше?
Добре ли си?
Сега ще се върна.
Хей! Хей, ти!
Серж.
Какво да правя с тази химикалка щом я взема?
На северната страна на Света Богородица има бронзов маркер.
Кота нула. Това е географският център на Париж.
Ходете 20 крачки на запад и ще стигнете до паве,
което е по-тъмно от околните.
Хлабаво е. Скрийте химикалката под него.
Света Богородица, кота нула, 20 крачки на запад. Ясно.
Не, не иска да чувам. Не се притеснявай. Франсоа е най-добрия.
Беше случайно. Наистина е наред. Не трябва да го правиш.
Моля те. Беше по моя вина.
Но съм сигурен, че Франсоа ще върне виолончелото ти
достатъчно рано за нашето пътуване.
Казах ти, че не мога да го направя.
Даниъл! Това е моят приятел Серж Ломбар.
Той е с френското Министерство на културата.
Серж, Даниъл Пиърс.
Миранда ми каза толкова много за Вас.
Не Ви е споменавала.
Да, е... довери ми се.
Франсоа ще ти го върне за нула време, скъпа.
Приятно ми беше да се запознаем, д-р Пиърс.
Какъв беше този Жерар Депар-не?
Серж дойде да каже "здрасти" след репетицията.
Случайно бутна виолончелото ми.
Пукна грифа.
Всъщност се чудех повече за това пътуване, което спомена.
Даниъл Пиърс, да не ревнуваш?
Не. Може би. Малко.
Серж ме покани да свиря
на турне за културен обмен, което е уредил.
Когато ти се появи се отказах.
Защо?
Чаках дълго, за да съм с теб.
Какво очакваше да направя?
Да потегля за Средния изток и да те оставя сам
в най-романтичния град в света?
Миранда, избягах от кулата от слонова кост.
Нямам къде да бъда. Можеше да отида с теб.
Турнето минава през Истанбул, Лахор, Техеран.
Отне месеци да взема визите.
Добре.
Тогава защо не го спомена?
Защото ако знаеше,
щеше да настояваш да отида.
Виж, преследвах кариерата си 20 години
и приключих с това.
Поставям нас на първо място.
"Париж е като любов или изкуство или вяра.
Не може да бъде обяснен, само почувстван."
Бях хлапе, когато чух тези думи за пръв път
в един филм... прекрасен филм.
Джийн Кели беше моето въведение в този магически град.
Повечето хора знаят за Париж само през изкуство или поезия
и това може да създаде определени идеализирани очаквания,
които се вграждат в невронните ни мрежи.
Разбира се, Париж невинаги е това, което виждаме по филмите.
Келнерите не започват да пеят изведнъж,
без значение колко бакшиш им давам.
И, в крайни случаи,
някои туристи страдат от странна патологична реакция,
когато тяхната идеализирана версия за този град
се сблъска с истината.
Те се чувстват дезориентирани,
страдат от чувства на параноя.
Някои дори изпитват халюцинации.
Тази крайна форма на културен шок
е позната като Парижки синдром.
На какво ни учи този вид феномен
за умението... или неспособността на мозъка
да се адаптира към странното и непознатото?
Мерси.
Прекрасна лекция, Даниъл. Благодаря, Хенри.
Трябва да вечеряме скоро.
Абсолютно, може би някъде френско.
Bonjour.
Махай се.
Non. Allez-vous-en! Non, non.
Non. Allez-vous-en.
Au revoir.
5, 6, 7, 8, 9, 10... 11...
Домът на д-р Пиърс.
Луики, аз съм.
Док! Хей.
Как е в Париж?
Това е Париж, Луики. Глупав въпрос.
- Някаква поща? - Само сметки и боклуци.
Но, док, има нещо.
Декан Хейли е говорил с ректора
и Кини се е съгласил да те възстанови като учител.
Само трябва да му се обадиш, док.
Защо да се обаждам на този задник?
Мисля, че ректорът просто иска да поговори с теб
за това как станаха нещата, док.
Знам. Знам.
Иска да се извиня. Е, забравѝ.
Няма да се моля на този помпозен въздух по налягане
за работа, която дори не искам.
Чакай, док. Как така не я искаш?
Защо да искам да се върна?
Искам да кажа, аз съм в най-красивия град на света
с прекрасна жена, която ме обожава.
Пиша в кафенета. Ходя по концерти.
Изживявам мечтата. Луики.
- Трябва да тръгвам. - Чакай, док.
Моля те, не... не взимай това. Какво...
Хей! Не! Махни си ръцете от мен!
Махни си ръцете от мен! Какво искаш?
Какво...
Моля, не докосвай нищо. Не!
Qu'est-ce que vous voulez? Аз не...
- Къде е? - Къде е какво?
Хайде, д-р Пиърс.
Взехте нещо, което не Ви принадлежи.
Не можете да се измъкнете така. Аз съм американски гражданин.
Вие сте учен.
Вашето правителство направи грешка да ви намеси в това.
Осъзнавате, че Ви използват,
защото Ви смятат за заменим.
Ще Ви отдам следното благоволение.
Имате 24 часа да върнете това, което взехте.
Ако не се подчините...
няма да мога да гарантирам Вашата безопасност.
Миранда?
Как мина лекцията?
Къде... къде си? Добре ли си?
Да, Даниъл, какво има?
Слушай, аз-аз не мога да обясня.
Искам да отидеш до посолството на САЩ, веднага.
Посолството? Даниъл...
Просто отиди направо там. Не се връщай вкъщи.
Ще се срещнем на главния вход.
Добре. Тръгвам.
По дяволите. Паспорта ми.
- Морети. - Кейт, Кейт, аз съм.
Даниъл! Comment ca va?
Но преди да ми отговориш
трябва да знаеш, че това е единствената фраза,
която помня от часа на г-жца Джаксън.
Кейт, Кейт, Кейт, трябва ми помощта ти.
Да, добре, винаги. Искам да се обадиш в офиса на легата
тук... тук в Париж и да попиташ за агент Дрекслър.
Аз-аз работя по случай с него.
- Какъв случай? - Няма значение.
Просто му кажи, че паспортът ми е откраднат,
и че охраната на посолството трябва да ме пусне.
Загазил ли си?
Да. Да, може да се каже.
Няколко китайски главорези
ме хвърлиха в задницата на перилен ван
и ме заплашиха с телесни повреди ако не им върна химикалката.
Даниъл... добре ли си?
Просто се обади на Дрекслър.
Добре, ще... го направя веднага.
Как така не иска да се върне?
Явно купонясва в стария Париж.
Каза, че никога не е бил по-щастлив.
Това е нелепо.
Просто не иска да се моли.
Трябва да го накараме
да мисли, че ректорът е отчаян...
Че човекът го умолява да се върне.
Как ще се случи?
- Той иска 15% повишение. - Повишение?
И иска повече пари за изследвания.
Знам какво е това, Пол.
Рекет.
Е, няма да раболепнича пред този кучи син.
Кажи на Пиърс: "Забрави." Няма работа тук.
Ректор, вижте.
Сигурен съм, че това е преговорна позиция.
Ако му направите контра-предложение Даниъл сигурно ще приеме.
Няма да има контра-предложение.
Пиърс имаше един шанс да бъде върнат
и го пропиля с алчност. - Не, не, не, не.
Ами статията на Даниъл?
И-и онова... Онова... онова обвинение.
Не искате цялата тази лоша публичност, нали?
Ще изтърпим, и ако Пиърс ни даде по съд
ще подам контра-обвинения в клевета.
Д-р Пиърс.
Разбирам, че искате да говорите с мен.
Не, не, не, не. Имало... Имало е грешка.
Аз трябва да говоря с легата на ФБР.
- Гледате я. - Не, аз...
Аз търся мъж... агент Дрекслър.
Аз съм агент Дрекслър.
Самозванецът... той имаше документи точно като тези.
Трябва да го намерим.
Представянето за агент на ФБР е федерално престъпление.
Много повече от това. Той ме помоли да работя като...
Като куриер, за да му доставя контрабанда.
- Каква? - "Умно" хапче от Китай.
Сега, те... китайците...
Те знаеха, че д-р Сунг ми го е дал.
Те ме заплашиха във ван.
Те претършуваха апартамента на Миранда.
Този фалшив Дрекслър, той...
Той сигурно е агент за чуждо правителство.
Г-жце Стайлс, искам да придружите
един от агенитите ми обратно към Вашия апартамент.
Направете оглед на щетите, докато д-р Пиърс и аз
проследим стъпките му, да видим дали можем да намерим този човек.
Добре.
Ще тръгнеш за Париж довечера?
Трябваше да го чуеш, Дони.
Той беше убеден, че работи по
някакво откачено разследване с офиса на легата,
само че легатът не беше мъж, както Даниъл каза.
Беше жена и тя ми каза, че
не е работила по никакъв случай с Даниъл.
Всъщност тя никога не беше чувала за Даниъл Пиърс, докато не звъннах,
така че той е или захванат в някаква конспирация,
за която ФБР не знае нищо, или...
- Или откача. - Да.
Както и да е, нуждае се от помощта ми.
- Кейт... - Виж, знам какво ще кажеш...
Че преувеличавам. Възможно е. - Не, не.
Искам да кажа...
Ако се тревожиш за Даниъл, тогава и аз.
Отивам с теб.
- Това е, кълна се. - Сигурен ли си?
Да, да. Трябва да е едно от тези.
- Може би е някъде другаде. - Не, не. 20 стъпки. Това е.
Ти. Ти!
Хей! Хей, ти!
Ти. Ти беше тук цял ден.
Виждал ли си някой да пипа около
паветата на земята, ето там.
Знам, че не можеш да говориш.
Но това е полицейска работа. Разбираш ли?
Vous comprenez ce que je dis? C'est important.
Dites-moi ce que vous avez vu!
Д-р Пиърс, на кого говорите?
- Нека се върнем в посолството. - Не, недейте. Аз...
Знам как изглежда, но Ви казвам,
говорих с китайски учен в Сорбоната.
Мога да го докажа.
Страхувам се, че не знам какво искаш да кажеш. Даниъл.
Няма китайска делегация, доколкото знам.
Не, не. Не, не. Имаше човек... Д-р Сунг.
Подписах една книга за него. Сигурен съм, че сте,
но ако е било част от официална визита,
като глава на катедра, щях да бъда информиран.
Сега, ще ме извините ли? Имам час.
Китайците си покриват следите някак.
Дрекслър.
Тук е Колинс. Аз съм с г-жца Стайлс в нейния апартамент.
Фалшива тревога тук.
Този е или лъжец,
или има голямо въображение.
Разбрах, че сте правили важна работа
в полевия офис в Чикаго.
Затова взех твърденията Ви насериозно.
Има много добри англоговорящи лекари тук,
които могат да ви помогнат. - Не... не ми трябва доктор.
Не си въобразявам това! - Не мога да направя повече.
Съжалявам.
Китайците сигурно са се върнали и са почистили мястото.
- Защо биха направили това? - За да ме дискредитират.
Да ме накарат да изглеждам откачен пред ФБР.
Тази... тази лампа. Тя беше на милион парчета, кълна се.
Те... те сигурно са намерили точно такава.
Даниъл, мисля че трябва поговориш с някого.
Даниъл, тя е права.
Ако не се вземеш в ръце
ще загубиш единствената истинска жена,
която иска да има връзка
с някого като теб. - Не си въобразявам това.
Този... Този фалшив Дрекслър...
Той не беше халюцинация. Миранда също го видя.
Говориш с Натали?
Хайде, Даниъл... колкото знаем
онзи агент на ФБР е можел да бъде
турист, спрял да попита за посоки.
Значи аз просто... Аз-аз някак
съм създал фалшив ФБР агент, който има
същото име като истинския легат,
когото никога не съм срещал или чувал.
Недей... не...
Не го докосвай. Ало?
Професор Пиърс, това е д-р Сунг.
Трябва ми помощта Ви. - Знаех си. Знаех си. Къде сте?
Крия се под мост Нуф. Измъкнах се от началниците си.
Те са след мен. Нуждая се от защита, политическо убежище.
Мост Нуф. Знам го. Ще бъда там.
Професор Пиърс, внимавайте.
Не вярвайте на никого, дори на най-близките до Вас.
Ти част ли си от това?
Част от какво?
Трябва да вървя.
Къде? Почти полунощ е.
Даниъл, трябва да видиш лекар.
Моля те, нека те заведа до болница.
Даниъл, послушай я.
Ако не знаех, щях да кажа,
че двете работите заедно.
Д-р Сунг?
Aidez! Aidez! Aidez-moi!
Appelez une ambulance!
Значи, мъж с фалшиви ФБР документи
Ви е манипулирал да вземете експериментално лекарство
от този д-р Сунг.
После агенти на китайското правителство
са Ви взели от улицата и са Ви заплашили.
Да.
И по-късно сте намерили д-р Сунг застрелян,
вероятно убит от собствените си хора,
задето Ви е дал лекарството. - Благодаря Ви.
Знаех си, че трябваше да отида при френските власти по начало.
Европейците са много по-просветени от американците.
Да.
Д-р Пиърс...
Харесва ви да бягате из Париж
и да се преструвате на шпионин, нали?
Когато сте казали на посолството си какво е станало,
те не са Ви повярвали, затова сте решили
да измислите истински доказателства, за да ги убедите.
Какви доказателства? - Мисля, че сте намерили случаен китаец
и сте го убили, за да подсилите нелепата си история.
Аз-аз... аз не съм убил д-р Сунг.
Името на жертвата не е Сунг. Ланг е.
Имаше ID в якето му.
Г-н Ланг не е професор на посещение.
Всъщност той е работник-мигрант,
който е във Франция на трудова виза.
Визите и картите могат да се фалшифицират.
Китайците искат този човек да изчезне.
Ако не разследвате това,
те ще се измъкнат с убийство.
Да започнем отначало.
S'il vous plait.
Истината този път.
Та, какво правим сега?
Ние сме в академична среда, г-н Луики.
И какво е първото правило?
Не прави секс със студентките си?
Първото правило е "публикувай или умри."
Затова искам да отидете до вестника
и да им кажете, че Вашият световно известен работодател
иска да е в утрешното издание.
Добре, но док не написа това. Ние бяхме.
И ако разбере, ще ни убие.
Просто вземи проклетата бележка и тръгвай, моля те.
Благодаря.
Агент Морети, слава Богу, че сте тук.
Моля, влезте.
Серж, да.
Ще трябва да ти се обадя после. ОК.
Миранда, това е Дони Раян. Той също работи са Даниъл.
Той.. той тук ли е?
- Той е в полицейския участък. - Какво се е случило?
Намериха го с труп.
Явно не си преувеличила. - Слушай, наистина се притеснявам.
Просто... не знам как да се справя.
Всичко ще е наред. Ще го измъкнем.
Знаеш ли в кой участък е?
Д-р Пиърс няма да ходи никъде.
Той е важен свидетел на убийство,
може би дори заподозрян.
Знам малко за гражданския кодекс,
д-р Пиърс има правото на свиждане.
Мосю, освен ако не сте сертифициран
да практикувате право в тази държава,
не можете да го видите.
Слушайте, детектив, аз също съм полицай, ОК?
Знам, че просто искате да затворите този случай
и ви уверявам, че д-р Пиърс ще съдейства
във всеки възможен начин.
Той дори може да ви помогне да разрешите това престъпление.
Но трябва да разберете,
че в това психическо състояние той е малко нестабилен.
Това, което правите... Да го заключите в стая,
да го разпитвате с часове...
Може да е вредно за здравето му. - Мерси.
Това помогна много.
Какво трябваше да значи това?
Е, сега като знам, че е луд
мога да взема заповед от съдия
да го задържи за психиатрична оценка.
- Не. Той не... - Не, не разбирате. Даниъл
не е способен на насилие.
Allo?
Oui, c'est moi.
Bonjour, minister.
Oui.
Merci.
Явно д-р Пиърс има много важни приятели,
току-щи ми беше наредено да го пусна.
Добре, трябва ни достъп до криминалистиката от местопрестъплението
и трябва да разберем как китайците
са подменили самоличността на д-р Сунг. - И аз се радвам да те видя, Даниъл.
Може би можеш да използваш връзки, да минеш над Дрекслър,
да получиш съдействие от държавния департамент, или може би...
Може би дори ЦРУ. - По-леко, приятел.
Можем да го измислим на пут към вкъщи.
Няма да ме сложите на самолет.
Ще те заедем вкъщи, при Миранда.
Тя се тревожи за теб.
Отивате ли някъде?
Ъм...
Само за минутка?
Взимам влак за Берлин.
Берлин?
И оттам ще летим до Истанбул.
Не ми казвай, че отиваш на турне
с... с как-му-беше-името, пепе ле пю.
Серж е добър човек... той...
Той е причината полицията да те пусне.
За какво говориш?
Той има приятел в Министерството на правосъдието
и той направи обаждане. - Защо?
Да... да отбележи точки с американската си любовница?
Спиш ли с него?
Серж и аз... бяхме любовници.
Знаех си. Жабата!
Даниъл, ти и аз имахме
невероятно прекарване в Чикаго,
но не знаех дали ще те видя отново.
Тогава ти се появи на вратата ми преди три седмици.
Изведнъж, без да се обадиш.
И дори така, аз-аз отидох при Серж
и му казах, че приключи.
Трябваше да дам шанс на нас,
защото ти... ти беше този, който се измъкна.
Защо тръгваш с него тогава?
Заради симптомите ти...
Говоренето с хора, които не са там.
Параноята.
Плаши ми, а аз си мислих, че съм достатъчно силна да се справя,
но... но просто не съм.
Ще е най-лесно ако си тръгна.
Твоите приятели с тук сега, те ще се погрижат за теб.
Аз...
Толкова съжалявам.
Как се чувстваш?
Като идиот.
Заблудих се, като си помислих, че може да има жена,
която може да изтърпи лудостта ми.
Мерси много, Даниъл.
Не я виня, че напусна.
Не съм на себе си.
Хей, може би си измислил малко от това,
но не си напълно луд.
Ами мъртвеца? Той е истински.
Може да се е застрелял.
Франция има най-много самоубийства от Европа.
Така че когато си измислил
голямата конспирация с китайски шпиони,
жертвата на която си попадна случайно
също е бил китаец... какъв е шанса? - Какво... какво...
Ами ако си прав? Какво... Какво можем да направим по въпроса?
Същото като в Чикаго.
Нямаме властта да разследваме тук.
Ще почукаме на няколко врати, ще зададем няколко въпроса.
Виж, както и да го въртим, тук има пъзел,
и, както винаги ми казваш,
най-добрата терапия за теб е решаването на пъзели,
така че да разрешим този.
Oui, oui, oui.
Г-жца Лиу казва, че жертвата се е нанесла в нейната сграда миналата година.
Той е спестявал пари от работа във фабрика
и ги е пращал право вкъщи, при семейството си в Шанхай,
но той... е загубил всичко на хазарт.
Ако е загубил всичките си пари на хазарт може да е самоубийство.
Тя казва, че го е видяла преди няколко дни... изглеждал е щастлив
и току-що му е била предложена работа,
която е била argent facile... Била е лесни пари.
Агент Морети?
Агент Дрекслър.
Френската полиция се е окплакала, че
провеждате неоторизирано разследване. Спирам го.
Предлагам тримата да се качите на следващия самолет извън Париж.
Нямате властта да ни изритате от страната.
Агент Морети е била повикана обратно в Чикаго,
и ако д-р Пиърс не е на същия полет с нея,
ми е позволено да премахна охранителния му достъп.
Е, да, не мога да тръгна. Нямам...
Паспорт. Пресен.
Безопасен полет.
Кучият му син наистина го направи.
Е, опитах се да Ви предупредя.
Телефонът не е спирал да звъни цяла сутрин.
Дарителите заплашват да изтеглят парите си.
Управата ми диша във врата.
Чух, че студентите планират протестно шествие по-късно.
Това е бедствие. - Какво очаквахте?
Трябва да поправим това веднага.
Не мисля, че ще е толкова просто, ректор.
Как така?
Откакто последно говорихме цената на Даниъл се покачи.
Най-накрая получихме солидна следа и те ни спряха.
Виж, Даниъл. Няма да оставя това.
Ще продължа с френската полиция и Интерпол.
Ако г-н Ланг е бил убит, ще разберем кой го е сторил.
Такси!
Знам, че се опитваш да ми кажеш нещо. Какво е?
Аз-аз си копая дупка? Аз не...
Какво? Аз... ти ходиш. Ти си...
Трябва да си отида?
Или... или... не трябва... Не трябва да си ходя.
Не знам какво...
Не знам какво е това. Просто...
Нямам време да играя игри. Просто ми кажи какво искаш да кажеш!
Луд американец. Махни се от мен.
Плашиш клиентите ми.
Върни се където ти е мястото, идиот.
Добре. Какво беше това?
Халюцинирах мимове.
Само да сме наясно,
това не беше халюцинация, Даниъл.
Знам. Знам. Знам.
Мислех, че е, но беше истински.
Неговото... изпълнение беше истинско.
Какво?
Хайде. Трябва да побързаме.
Закъде бързаме? Полетът излита след часове.
Не отиваме на летището. Трябва да хванем влак.
Миранда!
Миранда, не се качвай на влака!
Даниъл, какво правиш тук?
Добре, мислих, че има само два варианта.
Или си губя ума,
или това наистина се случва,
и тогава осъзнах, че има трети вариант.
Д-р Сунг, фалшифият Дрекслър,
китайските биячи... те са били истински хора правещи
някакво шоу, за да изглеждам луд.
- Не разбирам. - Китаецът, чието тяло
открих... Наскоро му е била предложена работа.
Мисля, че тази работа е била да изиграе ролята на д-р Сунг.
- И тогава е бил убит? - Да. Да.
Така че да правя още по-луди твърдение и да изглеждам опасен за теб.
- Даниъл, кой би могъл да направи това? - Той.
Това е нелепо.
Можеш ли да ми кажеш защо бих направил нещо подобно.
Защото искаше Миранда да отиде на турне с теб,
но тя реши да остане тук в Париж с мен.
Трябвало е да я накараш да иска да ме напусне.
Скъпа моя, приятелят ти е много болен.
Също така обикновено е прав.
Аз-аз му помогнах да се измъкне.
След като Кейт и аз дойдохме тук.
Знаеше, че тя няма да ме остави ако бях
в затвора или в лудницата.
Знаеше, че ще се погрижим за него.
И тогава Миранда щеше да е свободна да отиде с теб.
Ти ми каза, че Даниъл ще е наред
щом приятелите му са тук.
Добре, дори и да се
оптивах да те убедя да напуснеш Даниъл,
щях да остана тук, с теб в Париж.
Нямаше да искам да дойдеш на турне с мен, нали?
Не се нуждаеше от нея. Трябваше ти виолончелото ѝ.
Счупи го, за да го вземеш за ремонт.
Той... той не можеше просто да вземе нов челист.
Отне месеци за визата ти, помниш ли?
- Шери, на този човек му трябва помощ. - Нямаше да има нищо подозрително
ако Миранда носи виолончелото си през митниците.
Това е идеалният начин да измъкнеш нещо през границата.
- Да пренеса какво? - Нека разберем.
Не го пипай! Какво правиш?
Не го пипай! Даниъл, какво правиш? Спри!
Спри! Даниъл! Не! Не!
Недей! Недей! Недей!
Моя...
Полиция! Арест! Арестувайте този човек.
Уау. Добре.
Чакай малко.
Какво е това?
Ти ли сложи това в инструмента ми?
Не знам за какво говориш.
Не каза ли нещо за летене до Техеран?
Напреднала технология скрита във виолонечло на път
за държава, която разработва ядрено устройство?
Перфектно е. Кой по-добре да направи
фалшив шпионски план от истински шпионин?
Арестувате грешния човек. Арестувайте него.
Съжалявам за виолончелото ти.
Бях набелязала ново и без това.
Даниъл, аз...
Нещата, които казах, асумпциите, които направих...
Трябваше да ти повярвам.
Защо?
Истинате е, че съм луд.
Някой ден ще имам ново скъсване с реалността.
И този път ще е наистина.
Е, сега знаем, че има нещо,
за което не си подготвена да се справиш.
Това е добре. Добре е, че... знаем това.
Утре сутрин.
Да, слушай... ще се радвам,
ако ме държиш в течение за развитието на разследването.
Благодаря ти.
Новини за Серж, благодарение на агент Дрекслър.
Френското разузнаване смята, че е ирански двоен агент.
Изглежда беше прав, Даниъл.
Серж явно е измислил цялото нещо.
Да. Освен ако не е.
Предполагам, че китайците
може да са били мозъка,
или фалшифият агент Дрекслър.
Макс.
В Париж сме.
- Луики? - Док.
Хей, хей, не, не. Не затваряй. Недей.
Получих новини за онова, за което говорихме.
Не само че ректорът
предложи да те възстанови като учител...
Без въпроси, без извинение...
Той ти даде 35% повишение, нови пари за изследване
и място за паркиране, док.
Какво, по дяволите, да правя с място за паркиране.
Док, моля те.
Добре. Виж, трябва да се върнеш, ОК?
Не е същото тук без теб.
Знаех си.
Знаех си, че онази невестулка, Кини,
ще дойде, пълзящ на колене и ръце.
Знаеш ли какво? Нека се погърчи малко.
И после приемам.
Да!
Док, когато се върнеш, ти и аз,
трябва да излизаме повече.
Трябва да можем да говорим за всичко.
Ти и аз, мъж на мъж. Хей, дори можем да,
сещаш се... док?
- Док, ало? - Ако искате да направите обаждане,
моля затворете и опитайте отново.
Е, мисля да тръгна към хотела.
- Е, хайде де. Рано е. - Не.
Вие двамата се насладете на гледките. Ще се видим сутринта.
Няма по-лошо от това да загубиш момичето,
с което знаеш в сърцето си, че трябва да си.
Да, чувствам се гадно за него също.
Не говорих за Даниъл.
Загубих те веднъж.
Искам да съм сигурен, че това няма да се случи отново.
Дони, всичко е наред. Наистина.
Катерин Роуз Морети...
Ще се омъжиш ли за мен?
Отново?
♪ every time I look down ♪
♪ on this timeless town ♪
♪ whether blue or gray be her skies ♪
♪ whether loud be her cheers or whether soft be her tears ♪
♪ more and more do I realize ♪
♪ that I love ♪
♪ Paris in the springtime ♪
♪ I love Paris in the fall ♪
♪ I love Paris in the winter ♪
♪ when it drizzles ♪
♪ I love Paris in the summer ♪
♪ when it sizzles ♪
♪ I love Paris every moment ♪
♪ every moment of the year ♪
♪ I love Paris ♪
♪ why, why do I love Paris? ♪
♪ Because my love is near ♪