Vi hittade honom gormande i stan, utan ID-handlingar.
Han säger att CIA vill döda honom.
- Paranoja, hallucinationer... - Ännu en fredagskväll.
Hej. Vad heter du?
Det kan jag inte säga. Det är för farligt.
- Men ni kan kalla mig Dan. - Okej, Dan.
Vill du ha tuggummi? Det lugnar alltid mina nerver.
Det får tänderna att ruttna.
Välkommen till Jerseyville psyksjukhus. Vi ska gå till ditt rum.
12 TIMMAR TIDIGARE
Livet kan vara dystert.
Död. Skatter.
Cubs har tvistat färdigt i augusti. Allt är så oundvikligt.
Såvida vi inte har hopp.
Då kan hjärnan föreställa sig vad som är möjligt.
Mänsklighet, extatiskt sex, World Series på Wrigley.
Nu tar jag i, det kanske är att ta i.
Men det myllrar av hopp inom neuroterapin-
- tack vare embryonala celler i hjärnan som kallas neuroblaster.
Dessa små mirakel formas i sub- ventrikulära zonen efter en stroke-
- och hoppar över och reparerar de skadade vävnaderna. Otroligt.
Hjärnan har sin egen underhållspersonal.
Neuroblastomforskningen är ung, men i helgen träffar mr Lewicki-
- några andra doktorander i Ann Arbor för att diskutera möjligheterna.
I stället för att medicinera hjärn- degeneration kan vi kanske en dag-
-hjälpa hjärnan att läka sig själv.
En föreläsning om optimism.
Jag längtar tillbaka till college.
Ändlösa nätter i studentkorridorerna, så höga att vi knappt kunde...
Ruben, du kom nog inte hit för att återuppleva din bortslösade ungdom.
Det här är min klient, Erica Beecher.
Hon är patient på Jerseyville psyksjukhus.
Hon sägs ha dödat en sköterska med en brevöppnare.
Jerseyville är en helveteshåla.
Osanitäriska förhållanden, vanvård av patienter.
- Var det hennes motiv? - Hon vägrar att prata med mig.
Jag råder henne troligen att erkänna i utbyte mot psykvård-
-men jag behöver en expertdiagnos.
Hur vet du att hon är skyldig?
Eller att hon är allvarligt psykiskt sjuk?
Hon hade blod på händerna.
Och det här besvarar nog din andra fråga.
Hon svalde mordvapnet.
Du får stänga kassan.
Pete kan ta allt sidoarbete.
Vi klarar oss. Har du packat badbyxor? Moster Sheila har pool.
Jag ska inte simma.
Vill hon att du vakar vid hennes säng hela helgen?
Hon har bara brutit höften.
Och du ska åka till soliga Phoenix.
Din åsikt är noterad. Nu går vi över allt igen.
Hur många somrar jobbade jag här?
Det var för åratal sen.
Skriv ut dagrapporten, räkna kontanterna-
- lägg ihop kreditkortskvittona, jämför med totalen-
- och lägg allt i kassaskåpet. Är koden fortfarande min födelsedag?
Svaret på din fråga är fem somrar. Bästa tiden i mitt liv.
Minns du mig, Erica? Jag är Ruben Bauer, din advokat.
Min vän dr Pierce vill prata med dig.
Det är Daniel. Hur känns halsen efter operationen?
- Man vänjer sig. - Har du svalt vassa saker förut?
Jag lever på pennor.
Jag har svalt spik också. En del gafflar.
Vet du varför du gör det?
Tanken kommer in i huvudet och lämnar mig inte ifred.
En gång svalde jag en bilantenn.
Jag har inget val.
Jag har varit där.
Man vet inte vem man kan lita på. Vi vill få ut dig härifrån.
Men du måste berätta vad som hände med brevöppnaren.
Jag stal den.
Men jag dödade inte sköterskan Laurie. Jag svär.
Jag var på terapi i doktor Pooles rum.
Han sa att jag gjorde framsteg.
Sen såg jag brevöppnaren, och jag kunde inte sluta tänka på den.
Sen kom Laurie och sa att de hade ett problem.
Och när de gick ut tog jag den.
Sköterskan måste ha sett mig gömma den under madrassen-
- för hon kom till mitt sovrum den natten och tog den.
- Men du måste ha fått tillbaka den. - Jag kunde inte somna.
Jag tänkte på hur besviken doktor Poole skulle bli.
Jag ville be henne att få förklara själv.
Och sen hittade jag henne.
Hon låg i en blodpöl-
- med brevöppnaren utstickande ur bröstet.
Jag borde ha hämtat hjälp.
Men tanken var fast i mitt huvud.
Vad var tanken?
Svälj brevöppnaren eller dö.
Erica, du sa att sköterskan hade problem med doktor Poole tidigare.
- Minns du vad det var? - Nej. De grälade...
- Lät det personligt? - Daniel, kan jag få prata med dig?
Jag är inte FBI. Du ska ställa en diagnos, inte leka kriminalare.
Diagnosen säger att hon är oskyldig.
Hon svalde brevöppnaren för att hon har extrem OCD.
Som med upprepad handtvättning?
Ja, men Erica sväljer vassa föremål. Det är ett tvång.
Hon gjorde det inte för att dölja ett mord.
Såvitt du vet kan Erica ha blivit arg på sköterskan och huggit henne-
-och sen ha svalt brevöppnaren.
Vilken halvkompetent advokat som helst kan övertyga en jury om det.
Förlorar vi målet har Erica ingen chans att få vården hon behöver.
- Men om hon erkänner... - Det är möjligt att hon kan botas.
Botas? Daniel, var realistisk.
Det finns ett ingrepp, strålkirurgi.
Det är kontroversiellt, men kan lindra tvångssyndrom.
Blir hon friad har Erica chans till ett normalt liv.
Vi behöver rimligt tvivel. En alternativ brottsteori.
Inget psyksjukhus där ett mord skett släpper in en försvarsadvokat.
Men för FBI. Jag ringer Kate.
Jag vet att hon är din vän, men FBI jobbar med åklagare.
Vi behöver en annan ingång.
Om jag kan titta på hennes heminredningsprogram-
- så kan hon ta på raffsetet ibland och titta när jag spelar softball.
Hjälp mig! Snälla!
- Hjälp mig. De försöker döda mig. - Vem försöker döda er?
CIA har förföljt mig i veckor. Det är bara en tidsfråga.
- Gode Gud. - Lugna dig.
- Vi ska ta dig till en säker plats. - Okej. Tack.
Kate!
- Extraknäcker du? - Bara över helgen. Pappa är bortrest.
- Vill han fortfarande ge mig stryk? - Ja. Cocktail?
- En kanna Blue Moon. - Ska bli.
Jag tar hand om ett par höjdare från Washington. De älskar stället.
På tal om otrohet - jag sprang på Ruben Bauer vid tingshuset.
- Och det var din övergång? - Han jobbar med Pierce på ett fall.
- Jobbar han med en försvarsadvokat? - Daniel kan göra vad han vill.
- Sluta försöka skapa problem. - Bauer är fienden.
Det måste störa dig lite.
Jag skulle bli störd om min man var otrogen, men inte av småsaker.
Jag gillar inte det här. Minns du David Rosenhan från 70-talet?
Psykologen som låtsades vara schizofren.
Han fastnade på psyksjukhus i två månader.
Lugn. Ruben hämtar mig på måndag.
Det gäller bara en helg. Snälla, försök slappna av.
Det är bättre än väntat.
Du sitter på låst avdelning med en oidentifierad mördare.
- Och du har avbrutit din rutin. - Jag försöker hjälpa Erica.
Sluta oroa dig och hjälp mig lista ut vem som dödade sköterskan.
God morgon, Dan. Det här är Lex.
Du är på Jerseyville psykiatriska sjukhus.
- Minns du hur du hamnade här? - Polisen.
- Du var lite förvirrad i går kväll. - Det var en hemsk kväll.
- Vill du att vi kontaktar någon? - Nej. Det är för farligt.
Jag förstår. Okej.
- Har du sett något ovanligt? - Han är ovanlig.
Lex är sköterska. Han ska ge dig medicin och ta dig till gruppterapin.
Du verkar lugn. Har du varit agent i fiendeterritorium?
Nej. Jag är bara lugn.
- Trots att en kollega har mördats? - Vem har sagt det?
- Det är hemligstämplad information. - Nej, inte i morgon. I dag.
Uppdatera journalerna. Utredaren kommer klockan tio.
- Sätt fart! - Det är doktor Poole.
Håll dig på hans goda sida så klarar du dig.
Dan, berätta varför du är här.
- Det är hemligstämplat. - Lögnare.
Zoey, Dan kanske inte känner sig trygg än.
Eller ljuger han bara. Tror du att du är bättre än vi andra?
Det här hjälper inte. Terapi är menat för individer, inte grupper.
- Är du Sigmund Freud eller? - Nej, jag synar bara din bluff.
En medlem väljer att underminera ledarskapet och kaos uppstår.
Se på tiden, Daniel. Borde du inte gå?
- Jag känner mig inte trygg. - Bra, Dan. Prata om det.
En sköterska mördades här och mördaren går fri.
Inte precis din vanliga nykomling, doktor Poole?
Jag vet inte vad du har hört men ingen går fri.
Tror ni att Erica dödade Laurie?
Hon är inte den typen. Hon är min vän.
Låt oss prata om era tendenser, doktor Poole.
- Du är en fascist. - Fortsätt prata, Daniel.
Jag tror att mördaren finns här på sjukhuset.
Kanske till och med här i rummet.
Det kanske var ni, doktor Poole.
Anthony, sätt dig!
Hjälp! Patienterna attackerar doktor Poole.
Dr Poole håller gruppterapi så han skickade mig. Jag är dr Lewicki.
- Kevin Reynolds, sjukvårdsnämnden. - Jag är ny.
Dr Poole nämnde aldrig en utredning under min intervju.
Finns det anledning till oro?
Jag kan inte yttra mig innan jag pratar med nämnden. Det vore...
Frun vill köpa hus, och innan vi slår till måste jag veta...
Där är du ju. Jenna, ta mr Reynolds till konferensrummet.
Jag behöver låna doktorn ett ögonblick, sen kommer jag.
Vi måste prata, Dan. Eller föredrar du doktor Pierce?
Jag kände igen dig direkt.
Jag vet varför du inte vill säga ditt namn.
Du har haft en strålande karriär, trots din sjukdom.
Men nu har du fått återfall och oroar dig för ditt rykte.
Jag oroar mig för mitt liv om CIA hittar mig.
Ditt intellekt separerar sig från ditt verkliga jag-
- och de riktiga utmaningarna du står inför.
Det är säkert överväldigande, men jag kan inte särbehandla dig.
Bryter du mot reglerna blir det konsekvenser.
Den här institutionen skulle vara säker.
Och sen valsar myndighetskillen in som om det vore ett snabbköp?
- Har killen genomgått säkerhetskoll? - Jag bad honom komma.
Varför i helvete då?
Sjukhuset dras med sitt 30-åriga rykte. Du känner nog till historien.
Det påverkar vår finansiering.
Jag vill visa att vi inte har något att dölja.
Förutom sanningen om mordet.
Det som hände Laurie var fruktansvärt.
Det är fortfarande känsligt.
Men polisen har utrett, och fallet är nerlagt.
- Litar du inte på den gode doktorn? - Han är kall, otålig...
- Som din far? - Faderskomplex?
- Så unikt. - Så du vill vara unik?
Ditt verk reflekterar inte det.
En distinkt brist på själv-ikonografi.
Och titta på den enorma solen.
En tydlig överidentifiering med modern.
Jag hatade dig redan på college.
Dan. Vem är din vän?
Den du pratar med hela tiden?
Du är på dårhus, snubben. Det händer.
- Det är Sigmund Freud. - Lägg av.
- Ljuger du igen? - Han analyserar min målning.
- Vad säger han? - Den vanliga freudianska skiten.
Freud var ett geni.
Tror du han skulle titta på min målning?
Varför inte?
Den här kvinnan är extremt störd, Daniel.
- Vad säger han? - Att den är jättefin.
Zoey?
Hennes vanföreställningar är väldigt mörka.
De kanske övermannar henne.
Såg du också precis något?
Jag ser inte saker. Jag hör röster. Det är skillnad.
Säger de åt dig att göra hemska saker?
Det här är mitt sjätte besök här.
Vad tror du?
- Var är min öl? - På väg.
- Varsågoda. - Jag beställde en pina colada.
Vi är inte på dejt. Du kan inte låta mig vänta hela kvällen.
Och nu har hon slut på öl. Toppen.
Ja, och snart har jag slut på tålamod så du ska nog hålla käften.
Tro mig, du vill inte väcka den här björnen.
- Donnie, vad gör du? - Jag kom för familjerabatten...
...men jag får nog öppna en öltunna istället.
- Jag har läget under kontroll. - Kate, låt mig göra det.
Du fixar snutgroopiens appletini.
Det blir som gamla tider.
- Bara tills det lugnar ner sig. - Självklart.
Inkommande.
Den blåa färgen på ditt porträtt-
- saboterade det bara verket eller hade det en annan mening?
Saboterade du bara verket eller hade det en annan mening?
Imitera sköterskan Rina.
Anthony, hur mår vi i kväll?
Åt du lite mumsig kycklingpaj?
Dags för dina mediciner.
Imitera doktor Poole.
Shannon, hur fick pajen dig att känna dig? Sexig?
Jag förstår.
Och vad var det med pajen som var sexigt?
- Tackar. - Creak.
- Creak. Ja, Creak! - Nej, välj någon annan.
Jag imiterar inte Creak! Glöm det.
- Vem är Creak? - Jag sa glöm det.
Jag ska säga dig vem Creak är. Anthony, dämpa belysningen.
Kan du ge mig ficklampan?
Under det här ställets mörka tid, vi snackar 80-talet-
- hanterade de besvärliga patienter på ett särskilt vis.
Det fanns ett rum på andra sidan sjukhuset.
Creaks rum. Där han hade sin borrmaskin.
- Vad var borrmaskinen till för? - Hål i hjärnan.
För att ge hemskheterna en väg ut.
Men Creak tog ens själ också.
Man kom ut därifrån död inombords.
Men när myndigheterna ingrep försvann Creak.
En del sa att han dog.
Men det är en lögn.
- Så var är han? - Det sägs att han tog sin borr...
...och installerade sig i källaren, och där har han varit sen dess.
- Men vet ni vad jag tror? - Ingen bryr sig.
Du berättade din historia. Håll käften nu.
Nog finns Creak där nere alltid.
Men han är inte mänsklig.
Han är paranormal. Övernaturlig.
För han vet allt.
Vad man tänker, vad man gör. Och när man beter sig illa-
- väntar han till natten när allt är mörkt.
Och då kommer han och tar en!
- Anthony, det var inte schyst. - Det var en olyckshändelse.
Ni är skitstövlar allihop!
Zoey.
Zoey, det är ingen fara. Jag förstår.
Ibland spelar våra sinnen oss spratt.
Det är ingen historia.
Creak är verklig.
Bara ta din medicin och bete dig normalt så att du kan komma ut.
- Innan han hämtar dig också. - Utrym rummet.
- Kom han till dig? - Rör mig inte!
- Nej. - Jo, ta dem.
Jag hade inte överlevt kvällen utan dig. Jag menar det, ta din del.
Det var du som räddade mig hela kvällen.
- Precis som förr i tiden. - Jag visste vem som var bäst.
Ja, du sa alltid att det var du.
Det sa jag. Men jag visste direkt att du var äkta vara.
Alla kunder blev så charmade av dig att de inte märkte något.
- Det vet jag inte. - Det vet jag.
Vi är ett bra team bakom baren.
Jag vet vad du tänker.
Bakom baren, framför baren, på baren.
Det var inte vad jag tänkte.
Det kanske är vad du tänkte.
Jag tänkte att det är sent.
Och du måste gå.
Ett dygn, och min enda ledtråd är en schizofren kvinna-
- som tror att det bor ett monster i källaren.
Monstret kanske inte är en vanföreställning.
- Tror du också att Creak är verklig? - Nej.
Men Zoeys övertygelse kan vara en produkt av hennes drömmar.
Vilket, enligt dig, är ett försök att reda ut en gammal konflikt.
Eller en inre konflikt. Zoey kanske är övertygad om att monstret finns.
För att monstret är hon.
Creak kanske representerar hennes mörka sida-
-sidan som hon själv inte kan möta.
Du måste försöka få patienten att prata, Daniel.
- Gillar du att se på? - Vad? Nej.
Du hade rätt om mördaren.
- Det var Creak. - Självklart var det det.
Den paranoide misstar sig aldrig helt, Daniel.
Varför angrep Creak en sköterska?
Straffar han inte bara patienter?
Sköterskan kanske hindrade en patient från att ta livet av sig.
Vem då? Försökte Zoey ta livet av sig?
Creak lär nästan ha skrämt henne till döds.
- Och Laurie stoppade henne? - Och sen dog hon.
Min gissning är att Creak inte gillade inbladningen.
- Hur vet du allt det här? - Jag sover inte mycket.
Jag hinner uppfatta saker.
Varför skulle Creak ge sig på Zoey? Har hon gjort något fel?
Hon kanske inte trodde på honom.
Men nu tror hon.
Virgil är en idiot.
Han stryker omkring i korridorerna och lyssnar på sköterskorna.
Det han sa om Creak och att du försökte ta livet av dig.
Hur fan har du mage att fråga mig om det?
Mitt namn är Daniel Pierce. Jag jobbar med Ericas advokat.
Jag kom för att ta reda på sanningen kring mordet på sköterskan.
Säkert. Schizo-kriminalaren och hans kompis Sigmund Freud.
Jag förstår om du inte tror mig.
Men jag tror dig. Jag tror att Creak är verklig.
Jag tror att han gjorde något hemskt som fick dig att vilja dö.
Jag kanske kan hjälpa dig.
Det är vad Laurie sa.
- Hon är död nu. - Och Erica kanske buras in för det.
Hon överlever inte det. Du sa att hon var din vän.
Någon kom in i mitt rum.
Jag såg inget ansikte, bara en handske-
-och en spruta med blå vätska.
Jag svimmade och vaknade i ett galet rum-
- med en massa färger och saker som ändrade form.
Jag kunde inte röra mig.
- Creak var där. - Hur såg han ut?
Han var klädd helt i svart.
Hans andedräkt luktade vidrigt, som död.
Han hade sin borr och sa hela tiden-
- att jag måste glömma vad jag såg den kvällen.
- Vad såg du? - Jag såg inget.
Men Creak sa att jag ljög.
Och om jag berättade för någon skulle han ta mig igen.
Jag kunde inte sluta tänka på det.
Att jag aldrig skulle bli fri från honom.
Jag bara...
Jag kände mig hopplös.
Så du försökte hänga dig.
Laurie kom in innan jag hann fullfölja.
Berättade du om Creak?
Hon trodde mig.
Hon sa att jag inte behövde oroa mig för Creak mer.
Det var det sista hon sa till mig.
De torterar patienterna med en gammal sjukhuslegend.
- Laurie kom på dem och dödades. - Av vem?
- Det är ganska viktigt. - Jag vet inte än.
Zoey sa att hon injicerades med en blå vätska.
Jag tror det var Perinadrol.
Det är en våldtäktsdrog som de nog blandade med LSD.
- Sakta ner, Daniel. - De utnyttjar patienter, Ruben!
- Han stal mobilen ur min väska. - Bara lite mer tid.
Du samarbetar inte. Jag varnade dig för konsekvenserna.
- Nej! Inga sprutor! - Daniel!
Lät du honom skriva in sig på ett mentalsjukhus helt ensam?
Du kan korsfästa mig senare. Daniel behöver vår hjälp.
- Vi kan köra dit och... - Nej, Ruben.
Du har gjort vad du ska.
Det är ett tyst rum, Daniel. Sov lite.
Jag vill träffa Daniel Pierce. Nu!
- Vi kan inte kommentera patienter... - Doktor Pierce är ingen patient.
Han skrev in sig för att utreda mordet på sköterskan.
- Jobbar han för FBI? - Ja.
Och FBI blir väldigt gnälliga efter midnatt när de inte får som de vill.
Du börjar återfå rörelseförmågan.
Följ mitt finger, Daniel.
Perinadrolen börjar avta.
LSD: n kan dröja.
- Vet du vem jag är? - Du är Creak.
- Men du är inte verklig. - Inte?
Han är antingen bortförd eller utsläppt.
- Är alla i personalen här? - En sköterska sjukanmälde sig.
- Lex. - Jag behöver hans information.
- Creak tog Dan. - Zoey.
Vem är Creak?
Ett fantasimonster som bor i källaren.
Creak är inte påhittad!
Berätta mer om den här Creak.
Du har riktat anklagelser mot mitt sjukhus. Om missförhållanden.
Och en blå medicin. Dags för dig att glömma.
Nej. Det kommer jag inte att göra.
Då ser jag till att du glömmer.
Det är inte möjligt.
Ingreppet är bristfälligt.
Du kan förlora andra minnen.
Kanske av din familj.
Dig själv.
Och så är det givetvis smärtsamt.
Ta av hans mask, Daniel.
- Hur fan ska jag göra det? - Genom att identifiera honom.
Hans makt ligger i hans persona.
Du måste bara tänka. Vem är han?
Agent Moretti? Jag är doktor Mitchell Poole.
Hur kan jag hjälpa er?
Zoey beskrev ett rum med rör i taket. Hjälp mig hitta det.
Det låter som ett dussintal rum här nere. Men vi kan leta.
Sista chansen.
Säg att du glömmer det du tror att du vet.
- Vem är han, Daniel? Lös gåtan. - Jag kan inte.
- Det är fel svar! - Du måste.
Du är schizofren. Din hjärna kan inte göra motstånd länge till.
- Var ska jag borra mitt perfekta hål? - Känner du det?
Nej. Men jag hör det.
Sinnesanalogi är vanligt med LSD.
Din hjärna blandar ihop sinnena.
Du hör taktila känslor.
Och ser dofter.
- Dags för dig att glömma. - Det ser hett ut.
Det ser kryddigt ut.
Jag ser kanel.
Be nu för ditt liv.
Du är inte Creak. Du är Mark.
- Vad sa du? - Du skrämde Zoey, men inte mig.
Du får inte göra det här.
De kommer att avslöja dig.
Jäklar också.
Jäklar.
Zoey sa att Creaks andedräkt stank.
Därför tuggar du tuggummi.
Laurie kom på att det var du och konfronterade dig.
För helvete!
Hon hade brevöppnaren och du dödade henne med den. Erica greps.
- Du trodde att du kom undan. - Jag kom undan.
Nej. Vad gör du?
- Vad... - Jag kommer undan med detta också.
En dåre flyr från sitt rum och hänger sig.
Det händer jämt och ständigt.
De kommer säga att du är som Zoey.
Men ingen kan rädda dig.
Daniel!
Mark Leighton, biträdet, erkände mordet. Svek flickvännen på kuppen.
Sköterskan Rina hjälpte honom att röja spåren.
- Så Erica är rentvådd? - Ja. Hon släpps ut i dag.
Du hade räknat ut allt.
Utom varför Mark torterade Zoey.
- Hon såg honom stjäla droger. - Från sjukhusapoteket?
Han sa att hon bara stod där och stirrade rakt på honom.
Så han blev Creak för att skrämma henne till tystnad.
Men hon såg honom aldrig ens.
När Zoey hör röster ser hon inte det som finns rakt framför henne.
Men för honom måste det ha verkat som om hon stirrade rakt på honom.
Det förklarar Mark. Nu pratar vi om dig.
- Förlåt, men om jag hade berättat... - Så hade jag stoppat dig.
Det här är den dummaste idén du någonsin har haft.
Tack för att du räddade mitt liv.
Tvinga mig inte att göra om det.
Har du någonsin åtalat ett seriemördare?
Det är inte så spännande.
Du är blygsam. Men det är gulligt.
Får jag bjuda på ett glas? Jag kan nog få dig att prata.
Jag är ledsen. Jag kan inte.
- Vad fan gör du bakom min bar? - Hej, Joe.
- Kate hade en nödsituation. - Mår hon bra?
Ja, en jobbgrej bara.
Står du och pratar med de kvinnliga kunderna?
Jag var bara artig.
Ja, du har ett förflutet som artig.
Jag vet inte varför hon bad dig om hjälp, men jag tar över nu.
Vad du än tycker om mig förtjänar jag.
Men det ändrar inte att jag älskar Kate.
Det förklarar det. Jag har försökt hela helgen.
Låt mig gissa. Ska jag till ett nytt sjukhus?
- Chicago General, om det är okej. - Jag var där när jag var tolv.
Men nu har de ett kirurgiskt ingrepp som hjälper mot OCD.
De kan kanske ta bort ditt tvång.
Ta bort?
Livet väntar. Meningsfulla förhållanden-
- inspirerande arbete, självständighet, din plats i världen-
-alltihop väntar utanför din dörr.
Men tänk om dörren var låst.
Ingen nyckel, inga sidoutgångar.
Du är fångad medan alla andra utvecklas omkring dig.
Det är så det känns att växa upp med mentalsjukdom.
Så även om strålkirurgi kan koppla ur den neurologiska krets-
- där tvångsimpulserna formas, så kan den inte spola tillbaka tiden.
Operationer kan inte lära oss att ta hand om oss själva.
Eller att känna igen känslor som kärlek, förlust eller möjlighet.
Vi måste alla ta reda på vilka vi är bortom diagnosen.
Det är en lång process som börjar-
- med att vi lär oss att lita på våra egna sinnen igen.
Många mentalsjukdomar kan inte botas med kirurgi.
Men som mr Lewicki nog har märkt så är neurologer ett galet gäng.
Galna nog att tro att om man kan upp- täcka ett botemedel mot en sjukdom-
- så kan man så småningom upptäcka ett mot nästa.
Vilket betyder att det finns hopp för oss alla.
Text: Kristina Donnellan www.sdimedia.com
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Få ditt eget konto gratis. Skriv till oss på hunddawgs@gmail.com