"KlogePæneFyre.com." Den var ny. Hvordan går det?
- Du er for kynisk. - Det er jeg slet ikke.
"Svin, utro mænd og kvindehadere kan holde sig væk."
- Jeg har en til dig. - Skaffer du en date?
En med kræft vil melde en forbrydelse, før han dør.
- Hvor romantisk. - Kynisk.
Mr Carlson?
Jeg er agent Moretti. Du ville melde en forbrydelse.
- Et mord. - Nå?
- Fortæl om det. - Det er længe siden. 1992.
- Hvem blev dræbt? - Det ved jeg ikke.
- Kan du fortælle, hvad der skete? - Jeg er ikke rigtig sikker.
Hvad kan du så fortælle?
Jeg gjorde det.
Vent, dr. Nu bliver du glad. Jeg købte dem her på et loppemarked.
Mahlers niende, den originale stereoudgave. Et fund.
Mozarts klaverkoncerter 22 og 23. Du gør mig virkelig glad, Lewicki.
- Bachs cellosuiter. Jeg hader Bach. - Nå. Det var så lidt.
- Daniel? Har du tid et øjeblik? - Ja.
Bekendelser på dødslejet er gode.
Han hedder Phil Carlson. Lappede huller i veje i 20 år-
- men før det røvede han banker under en tur-
-i Iowa, Illinois og Indiana i 1992.
Så er det forældet, medmindre han dræbte nogen.
- Han ramte en pige. - Under en flugt?
Nej, men det skete i en by, hvor han røvede banker.
Han var på narko, så han husker ikke byen.
- "Et bedre liv med kemikalier." - Uhelbredelig hjernekræft.
Svulsten kan påvirke hukommelsen...
Min chef vil ikke have sagen, hvis det er vrøvl.
Hvis du kan bevise, at det passer, får jeg måske sagen.
- Så får familiens pige nogle svar. - Lad os se på scanningen.
- Det er en stor globus pallidus. - Ja, den er ret stor.
- Er det svulsten? - Den lille masse der.
- Lille, men dødelig. - Jeg gav ham fem måneder.
Kemo kunne give ham lidt mere tid.
- Er det fra efter behandlingen? - Nej. Han stoppede efter tre omgange.
Jeg bookede en ny røntgen, men han ville ikke.
- Svulsten påvirker ikke hukommelsen. - Så går jeg i gang.
Jeg bør møde patienten. Han bør scannes igen.
- Mon svulsten er vokset? - Jeg gør det i dag.
- Det var rart at møde dig. - I lige måde.
Jeg husker ikke, at jeg ramte hende før en uge senere.
Efter at narkoens virkning stoppede?
Det var i Waukegan, Illinois. Jeg gik ind på biblioteket.
Jeg ville kigge i aviserne, hvis der skulle stå noget-
- men jeg fandt intet, så jeg tænkte, at det var indbildning.
- Du huskede måske forkert. - Nej, jeg ved, at jeg dræbte hende.
- Hvorfor er du så sikker? - Hendes skrig, da jeg ramte hende.
- Jeg har aldrig kunnet glemme det. - Husker du andet?
Langt, blondt hår spredt ud over forruden. Og blod.
- Blod overalt. - Godt. Det er nok indtil videre.
Hør?
Find hendes familie. Jeg vil undskylde, før jeg dør.
- Mor? - Hej, skat.
- Hvad laver du her? - Max lukkede mig ind.
- Er du ikke glad for at se mig? - Jo.
- Det var bare uventet. Er alt vel? - Du er for bekymret.
En mor må gerne besøge sin søn, hvis hun har lyst. Du er jo ikke gift.
- Hvis du var gift... - Din hensigt er lige meget.
- Jeg er bare glad for, at du er her. - Tak. Det var sødt.
Ved du, hvor længe du bliver?
Fisk og gæster stinker først efter tre dage.
Jeg vil have nok tid sammen med dig, og jeg har travlt.
Giver du en vurdering, kan jeg ændre planer.
Nej, gør du bare, hvad du skal. Jeg kan sagtens klare mig selv.
Et spørgsmål: Hvorfor er der ikke et eneste billede af mig her i huset?
- Undskyld mig. Lewicki. - Hej.
- Kunne du ikke have advaret mig? - Om hvad?
Min mor er her.
Jeg troede, at din mor var død.
Er alt vel?
Hej. Er Daniel her?
Der var 13 uopklarede bankrøverier i det område i sommeren 1992-
- men i Yates City var der en uopklaret dødsulykke.
- Det var få dage efter. - Det lyder som det rette.
Men én detalje stemmer ikke. Ofret var en dreng.
- En vigtig detalje. - Ja. Sheriffen sendte et foto.
Se der. Langt blondt hår. Det ligner en pige.
Ja.
Nå? Mr Carlson. Du har det vist langt bedre.
Ja, det viste sig at være en god dag.
Jeg har nyt. Jeg fandt ofret. Du får chancen for at undskylde.
- For hvad? - Påkørslen.
Ja. Jeg huskede nok forkert, som du sagde, dr. Pierce.
Jeg har aldrig dræbt nogen.
Han hed Barry Miles og boede i Yates City.
Du kørte ham over foran lillebroren.
Hans mor fik ikke set ham tage sin eksamen.
- Sagde jeg ikke, at det var en pige? - Jo.
- Men du huskede langt, blondt hår. - Jeg husker ikke så godt mere.
- Hvad foregår der? - Er du klar?
- Hvem er du? - Det er min hustru.
- Det er folkene fra FBI, Pam. - Har Phil fortalt jer nyheden?
De nye røntgenbilleder kom tilbage, og kræften er væk.
Han hører, at han ikke skal dø, og trækker sin tilståelse tilbage.
Hans uhelbredelige svulst er væk. Hvordan det?
- Et mirakel? - Nej, en fejl.
Vær ikke så skeptisk. Mirakler sker.
- Ikke nu? - Hvad?
I morgen vil jeg se scanningen.
Jeg tænkte ligesom jer. Det måtte være en fejl.
Selvom scanningerne laves her med strikse rutiner, tjekkede jeg.
- Svulsten er væk. - Hvordan det?
En med uhelbredelig lungekræft fik det bedre.
I Phils tilfælde kan kemoen give en forsinket reaktion. Det sker.
- Det er vel muligt. - Ironisk.
Hvis Phil var scannet før, havde vi set det før.
Men hvis kemoen virkede, hvorfor blev han så kun mere syg?
Det var nok psykosomatisk. Phil fik kort tid.
Det er som udløbsdatoen på mælk.
Jo nærmere det kom, jo sygere blev han.
- Nu lever han nok længe. - Forhåbentlig i fængsel. Tak.
- Har du et øjeblik? - Ja. Selvfølgelig. Daniel?
Gider du...?
Du har nok travlt, men jeg vidste ikke, om jeg fik chancen igen.
- Skal vi tage en kop kaffe engang? - Gerne.
Men hvis sagen går i retten, kan du blive indkaldt som vidne...
Ja, selvfølgelig.
- Måske når sagen er forbi. - Ja, måske.
- Hvad skete der, da din bror døde? - Jeg gik på hovedgaden med Barry.
Jeg var der, da det skete, men det er tåget.
Kan du huske bilen?
Blå. Eller måske grøn.
Og føreren?
Jeg tror, at det var en mand, men jeg er ikke sikker.
- Stor hjælp, ikke? - Du husker måske mere, end du tror.
Jeg vil gerne prøve et såkaldt kognitivt interview.
Jeg bruger åndedrætsteknik a la hypnose.
- Skal han lyde som en høne? - Jeg ved ikke, om det virker.
At få minder frem er ikke som at spole en video tilbage.
Hvert år gik jeg til politiet, men de havde aldrig nye spor.
Alle var ligeglade. Drop de falske forhåbninger.
Mor har ret, og jeg ved ikke noget.
Jeg har nattevagt, så jeg skal arbejde.
Hvis du skifter mening...
Her er mit nummer.
Hej, hej.
Er det forældredag på jobbet? Du bliver nødt til at gå.
- Bliver du flov? - Folk ser mig tale med mig selv.
- Hvorfor gør du det? - Jeg er skizofren.
Vær ikke fjollet. Det er du jo ikke.
Jo, jeg er, mor.
Jeg fik diagnosen, nogle år efter at du døde.
Det er jeg ked af, skat, men nu kan jeg tage mig af dig.
Nej, du kan ej. Du er død.
- Hvorfor er du så ond mod mig? - Jeg...
Beklager, mor. Jeg...
Dr. Pierce? Min mor skulle ikke få høje forventninger-
- men jeg vil gerne prøve det kognitive.
Træk vejret dybt en gang til.
Slap af i skuldrene.
Gå tilbage til den dag.
Du går på hovedgaden med din bror.
- Hvordan er vejret? - Det er varmt og lummert.
- Hvor er Barry? - Foran mig.
- Hvad laver du? - Råber, at han skal vente.
- Han hører mig ikke med walkman på. - Han krydser gaden...
- En bil kommer. - Hvilken farve?
Blå. Grøn. Jeg ved det ikke. Han kan ikke se bilen.
- Hvad gør du? - Råber til ham: "Bil!"
Han kan ikke høre mig. "Bil!" Han er helt inde i musikken.
Nej...
- Barry! Åh nej. - Fortæl, hvad du ser.
Der er meget blod.
- Han bevæger sig ikke. - Hvem kører?
Vist en mand.
- Jeg kan ikke se hans ansigt. - Kan du se hans hår eller hud?
- Han er hvid. - Noget andet?
Ja...
- Hvordan går det med netdating? - Glem det. Jeg mødte en læge.
- Og? - Flot. Og han virker interesseret.
Godt.
Vi kan måske bevise, at det var Phil.
Fyren, som ramte Barry, havde nok et anker tatoveret på venstre skulder.
- Hvad er der sket? - Ejeren blev skudt i brystet.
Nogen skar ham først.
- Det opklarer ét mord. - Nu har vi ét til.
- Tak, fordi du kom, mrs Carlson. - Jeg har fortalt alt.
Ja. Jeg skal bare igennem det igen.
Fortæl mig, hvor du var, da din mand blev dræbt.
Ude at løbe.
- Så nogen dig? - Det ved jeg ikke. Hvorfor?
Du og Phil brugte al jeres kredit.
I har fået 50.000 dollar i gæld på de sidste par måneder.
- Smykker, koncerter, dyre middage. - Vi brugte penge. Og hvad så?
Jeg forstår Phils grund. Han troede jo, at han skulle dø-
-men hvorfor gik du med til det?
Du ville stå alene med gælden, og du er kun lærervikar-
-så forklar, hvad du tænkte.
Han havde en høj livsforsikring.
Phil sagde, at jeg kunne betale regningerne med forsikringspengene.
Men Phil døde ikke, så du dræbte ham for forsikringspengene.
- Hvad? Jeg dræbte ham ikke. - Hvorfor skulle jeg tro på dig?
Jeg bad Phil trække tilståelsen tilbage.
- Var det din ide? - Han skulle ikke i fængsel.
Nej. Så kunne du ikke dræbe ham.
- Du forstår det ikke. - Så hjælp mig.
Da jeg giftede mig med Phil, var han sjov og sød-
- men med tiden blev han så fraværende.
Under middagene sagde han intet.
- Det lyder som din far. - Jeg prøver at lytte.
Når det blev hårdt, flygtede han. Altså følelsesmæssigt.
Det her får dig ikke til at lyde uskyldig.
De sidste par måneder ændrede Phil sig.
- Han købte smykker og dyre middage. - Nej, han blev kærlig igen.
Han talte med mig om min dag og lavede sjov.
Da jeg hørte, at han var rask, så jeg det som en ny chance.
Han skulle ikke i fængsel, og jeg dræbte ham ikke.
Hvordan forklarer du den mirakuløse forvandling? Var det kræften?
Nej. Det var terapien.
Beklager. Alt er fortroligt.
Mrs Carlson har givet os fuldmagt til at bryde tavshedspligten.
Phil skiftede mening om at trække tilståelsen tilbage.
Han ville melde sig selv.
Han kom, dagen efter han forlod hospitalet. Vand?
- Nej. Hvad ville han? - Han troede, at kræften kom tilbage.
- På scanningen var den væk. - Jeg sagde, det ikke gik så hurtigt.
- Jeg sagde, at uroen var begrundet. - Hvorfor?
Alle har psykiske traumer, som kan blive fysiske.
Jeg mente, at Phils skyldfølelse gav ham kræft.
Undskyld?
Han lettede byrden ved at tilstå.
Han fik det dårligt, da han trak det tilbage. Jeg bad ham melde sig.
- Hvad er du? - Neuropositiv integrationscoach.
- Neuropositiv integration? - Det kender jeg ikke.
At behandle psyken behandler kroppen.
Mine øvelser forbedrer nervesignaler i hjernen.
Jeg har haft succes med mavesår, tyktarmskatar og kræft.
- Kurerede du Phils kræft? - Nej. Det gjorde han selv.
Med mine metoder. Det skal komme fra patienten.
Det er jo absurd.
Mine metoder kan virke søgte, men Phils kur er beviset.
- Kemoen kurerede ham. - Nej, den dræbte ham næsten.
- Jeg fik ham til at stoppe. - Kvaksalver.
Stop nu, Daniel.
Kan du forestille dig nogen, som ville Phil ondt?
Han tøvede med at tilstå, fordi han havde en kæreste i 1992.
Det kunne give hende problemer.
Jeg foreslog, at han skulle tale med hende om sagen.
Hun blev åbenbart ret vred.
Han var lidt af en kvaksalver, men gik du ikke lidt for langt?
Min mor prøvede alt mod sin kræft.
Galdeblære-og nyrerensning, mexicansk hajfinnesuppe.
Overalt var der høkere, som gav hende falsk håb.
Beklager. Det vidste jeg ikke.
Kom. Lad os tale med Phils kæreste.
- Du datede Phil Carlson i 1990erne. - I omkring et år.
- Hvordan var Phil dengang? - Han var sjov. Lidt gal.
Det var i min vilde ungdom. Det føles som en evighed siden.
- Er du gift nu? - Ja. To teenagedrenge.
- Din mand må føle sig tryg. - Hvad mener du med det?
Mange ville nok føle sig truet, hvis hustruen holdt kontakten til en eks.
Jeg holdt ikke kontakten til Phil. Vi har ikke talt sammen i 20 år.
Mødtes I ikke for tre uger siden?
- Bør jeg bede om en advokat? - Skjuler du da noget?
Jeg har et vidne, som siger, at Phil opsøgte dig.
Han ville melde sig selv. Da han røvede banker-
- hjalp du ham. Din vilde ungdom indhentede dig.
Jeg er ikke dum. Røverierne er forældede.
Men drab er ikke. Du sad nok i bilen.
Det ville give fængsel. Hvis det kom frem, at du forlod et gerningssted-
- og lod en dreng dø, bliver det ikke populært-
- i skoleforeningen, hos din mand eller dine drenge.
Jeg dræbte ikke Phil.
Jeg var i spaen i klubben.
- Angies alibi stemmer. - Hustruen dræbte ham ikke.
- Eksen gjorde heller ikke. - Hvem har ellers et motiv?
- I to er søde sammen. - Stop nu.
- Med hvad? - Beklager.
Men man siger jo om en mors kærlighed, at den varer evigt.
- Drengens mor var vred i alle de år. - Hun ved ikke, hvem Phil er.
Phil vidste, hvem hun var. Du viste ham fotoet.
Havde terapeuten ret, kunne han kun undskylde til ofrets mor nu.
Det var måske det sidste, han gjorde.
Eileen?
Agent Moretti. Vi vil tale med dig.
Om hvad?
Om den her.
Kan vi skynde os? Jeg har hovedpine.
Måske fordi du dræbte en i går og har bællet whisky siden da?
- Beklager. I har forkert fat i det. - Vi sendte kniven til laboratoriet.
- Blev han dræbt med kniven? - Han blev skudt.
Du dræbte ham ikke med kniven, men du skar ham med den.
- Du skød ham måske senere. - Advokat.
Fint. Jeg taler måske med den forkerte.
Det var jo Jimmy, som så ulykken. Ville han have hævn over Phil?
- Jimmy gjorde intet. - Jeg fælder ham.
- Lad min søn være! - Vil du så svare på mine spørgsmål?
Et par timer efter at du og ham hypnotisøren var hjemme hos mig-
- gik jeg ud i køkkenet for at lave mad.
- Ja? - Hej. Jeg hedder Phil Carlson.
Det var mig, der dræbte din søn.
- Det er flabet at komme her. - Jeg melder mig selv i morgen.
Jeg får måske ellers ikke chancen for at sige, hvor ked af det jeg er.
- Det forklarer ikke stiksåret. - Han gik, men jeg hørte ikke bilen.
Så jeg kiggede ud ad vinduet.
- Hvad laver du? - Lægger en note.
Jeg vil ikke have en note. Jeg advarer dig. Gå.
Du jagede Phil væk, men tog så hjem til ham næste dag og skød ham.
- Jeg kan lide hende. - Hun er dygtig.
- Jeg mente Eileen. - Har du ondt af hende?
Kate ved ikke, hvordan det er at være mor. Eileen fødte to sønner.
Du ville dræbe Phil Carlson, men kunne ikke på grund af Jimmy.
- Du var bare en god mor. - Slet ikke. Jeg dræbte ham.
- Phil? - Nej. Barry.
- Hvad mener du? - Sidste gang, jeg så ham...
...klagede jeg over hans lange hår.
Han tog walkman på for at lukke mig ude.
Så stormede han ud af huset.
Havde han ikke haft høretelefoner på, havde han hørt Jimmy advare ham.
- Så havde han stadig levet. - Det er ikke din fejl.
Men du satte en kniv for Phils strube og truede ham.
- Hvad så? - Han forstod, at jeg ville dræbe ham.
Jeg ville ikke klandre dig, men så får du ingen penge.
- Hvilke penge? - Det står her. Læs det.
Jeg vil ikke have nogen note!
Men jeg lod ham læse den op for mig.
Han sagde, at han var ved at skrive en bog om at blive kureret for kræft-
- og at hele historien kredsede om dagen, hvor han dræbte min søn.
Vent lige. Skrev Phil en bog?
- Med en psykolog, som kurerede ham. - En neuropositiv fyr.
Så skulle pengene til dig komme fra bogens overskud?
Han sagde, at det kun var rimeligt, at pengene gik til mig.
Jeg vil ikke have noget af dig-
- og du eller nogen anden skal ikke skrive en bog om min søn.
Du har ret. Det tænkte jeg ikke over. Beklager.
Der bliver ingen bog. Det lover jeg.
Så gik han.
Hvis Phil ville droppe bogen, ville det gøre dr. Fup ret vred.
Vred nok til at dræbe Phil?
- Hvorfor nævnte du ikke bogen? - I var jo så nedladende sidst.
Hvordan reagerede du, da Phil ville droppe bogen? Han lovede Eileen det.
- Hvem er Eileen? - Ofrets mor. Han opsøgte hende.
Så er jeg stolt af ham, men jeg vidste intet.
Jeg ville da blive vred. Jeg havde en interesseret forlægger.
Men du havde intet casestudie, før Phil dukkede op.
Du fik bogen ud og kom i Oprah.
I kalder mig kvaksalver, men I så selv scanningen.
- I ved, at jeg helbredte ham. - Så dræbte du ham.
- Hvorfor skulle jeg gøre det? - Så kunne du skrive bogen.
I må gerne gå, medmindre I vil anholde mig.
- Hvorfor er du så vred på ham? - Han gjorde det.
Han slipper af sted med mord og fortsætter med at snyde folk.
- Han vil hjælpe folk ligesom dig. - Jeg er en videnskabsmand.
Hvornår blev du så kynisk? Den Daniel, jeg husker, var mere åben.
Mist ikke håbet, mor. Der findes en alternativ behandling.
Økologisk terapi. Man tager enzymer og vitaminer-
- mod giften i kroppen. Du skal til Mexico, men det kan virke.
- Det lyder som kvaksalveri. - Jeg har lavet meget research.
Den vestlige verdens medicin er fup.
Stop med kemoen. Det tager livet af dig.
- Din far ville aldrig gå med til det. - Glem far. Hvad laver han?
Sidder på kontoret hele dagen. Han hjælper ikke.
Mor...
- Jeg tager med dig. - Hvad med skolen?
Jeg tager et semester fri. Det her er vigtigere.
Jeg prakkede dig de tossede behandlinger på.
- Beklager, mor. - Lad os ikke være kede af det.
Lad os lytte til musik. Lidt Bach?
- Jeg hader Bach. - Siden hvornår?
Jeg læste om en stadium 4-patient. Han fik behandling af en spiritist.
Han fik det bedre. Vi bør tage over til ham.
Jeg er færdig med alt det hokuspokus, skat.
Nu skal du bare holde mig i hånden og lytte til musikken.
Stoppede du med at høre Bach, fordi det minder dig om min død?
Nej.
Jeg stoppede med at høre Bach, fordi jeg indså, at jeg havde dræbt dig.
Jeg skulle ikke have bedt dig stoppe med kemoen.
Hvad ville det have ændret? Forlænget livet et par måneder? Nej tak.
Jeg foretrækker mine tre uger i Mexico med min søn.
- Hvem ved, om jeg havde kræft? - Hvad mener du?
Husker du, da de tjekkede mig igen. De viste måske en andens billede.
De scannede dig ikke. De lavede bare en biopsi.
Nå ja. Jeg blandede det vist sammen.
Scanningerne blev blandet sammen.
- Jeg vil se Phil. - Han er død og begravet.
Grav ham op. Jeg må scanne hans hjerne.
- Hej. - Hej. Tak, fordi jeg måtte komme.
Jeg må godt komme for sent. Det er bare cocktails.
Må jeg tage med? Sagde jeg det højt?
- Du må gerne tage med... - Det går ikke, hvis du er vidne.
Beklager. Jeg kan bare rigtig godt lide dig.
Jeg kan også godt lide dig.
- Derfor føles det her så underligt. - Hvad?
Dr. Pierce har lavet lidt larm hos FBI.
Han siger, at du måske ikke har været helt ærlig.
Han troede aldrig på, at Phil blev rask.
Han tror, at Phil aldrig havde kræft.
- Jeg viste ham jo billederne. - Og de kunne ikke forveksles.
Han tror, at det var det, der skete, og at du nu prøver at skjule det.
- Han tager fejl. - Ja.
Nu jeg har sagen, ville jeg komme og få trådene udredt.
Fint. Hvordan kan jeg hjælpe?
Det er let at bevise, at de ikke blev forvekslet.
Her står navn og dato. På den første er svulsten, ikke på den næste.
Det er den første, han tænker på.
Kan den være blevet fejlmærket, eller kan det være en andens?
Fejl er mulige, men ikke i den her sag.
- Ved du det? - Jeg scannede Phil igen.
Størrelsen og formen er den samme.
Fint nok.
- Forklar så det her. - Hvad er det?
Dr. Pierce fik os til at grave Phils lig op og scanne ham igen.
Selv jeg kan se, at det ikke er den samme hjerne som de to.
Phils globus pallidus er lille i forhold til hans.
- Hvad vil du frem til? - Jeg vil frem til:
Du er et godt menneske, men du begik en fejl.
Fortæl, hvad der skete. Så kan jeg hjælpe dig.
Da jeg gav Phil diagnosen, vidste jeg ikke, at billedet var forkert.
Det var først med de nye billeder, at jeg indså fejlen.
Jeg tænkte: "Hvordan kan svulsten være væk?" Så jeg sammenlignede dem.
Det var to forskellige hjerner, så det første billede var forkert.
Det var fra en anden patient, Brett Carmichael.
- Frikendte du en med kræft? - Nu var det fem måneder senere.
Så jeg ringede til ham, men fik hans hustru i stedet.
- Var han allerede død? - Ikke som du tror.
Han begyndte at arbejde, men han blev stadig svimmel-
-så han faldt ned fra et stillads.
- Hvad gjorde du? - Jeg ville melde mig.
Så huskede jeg, at Carmichael var kommet flere år før med hovedpine.
Han mistænkte en hjernerystelse, men nej.
Så huskede du, at de gamle billeder ikke viste noget. Det var din udvej.
At falde fra et stillads var en bedre måde at dø på end kræft.
- Phil havde det jo fint. - Så der var intet sket.
Ingen kom til skade, som ikke allerede var skadet.
Jeg tog Carmichaels gamle billeder og ommærkede dem.
- Hvad skete der så? - Phils kvaksalver ringede til mig.
- Han bad om Phils billeder. - Til sin bog.
Han kurerede ikke Phils kræft. Jeg hjælper kræftpatienter.
Forskere ville have læst bogen og krævet nye billeder.
- Du ville blive afsløret. - Jeg redder liv.
- Og så skød du Phil? - Nej, nej, nej. Du må tro mig.
Nej. Jeg tog over til Phil for at fortælle ham det.
Du gav mig kemo, selvom det var unødvendigt.
- Jeg er flad. - Jeg vil hjælpe dig med det.
- Bestikker du mig? - Nej.
Jeg købte den her, hvis smerterne blev for stærke-
- og jeg ville begå selvmord, men nu kan jeg skyde dig.
Der bliver vist ingen cocktails.
Rejser du?
Fisk og gæster.
Det var rart at se dig, mor.
Jeg tilgiver dig for at være en 20-årig, som troede, han vidste alt.
Tak. En ringe trøst, eftersom det er mig, der tilgiver mig selv.
Nemlig.
Er alt vel?
Ja.
Er din mor her stadig?
Hun er rejst igen.
Tror du, at hun kommer tilbage?
- Hej. Skal du møde ham lægen? - Ja, efter 10-20 år for drab.
Typisk, at jeg møder en morder. Hvorfor er jeg mon kynisk?
Vi vil gerne tro, at hjernen kan alt.
At der ikke er grænser for, hvad vi kan lære og erobre.
Men trods hjernens elegance og effektivitet-
- er der visse ting, som intellektet ikke kan klare.
Når vi af og til står over for et meget svært problem-
-er det ikke hjernen, som løser det.
Det er hjertet.
Anders Pedersen BTI Studios