- Hvad er nu det? - Jeg ved, at du vil ignorere det.
Men det er en synd i vores familie.
Tillykke med fødselsdagen.
Tak. Det var betænksomt af dig.
Godt. Altså...
Jeg gør mig klar til timen.
Glemt det?
Hvilken sadist valgte at fejre marchen mod døden?
Det er ikke sadisme. Folk viser, at de tænker på dig.
Jeg har ikke tænkt på det siden barnsben.
Nej, du fejrer det ikke. Ikke siden du fik diagnosen.
Tak, fordi du påpeger det.
- Der er fødselsdagsbarnet. - Jeg vil ikke fejre det.
Jeg har en plan til torsdag.
- Hos Gilbert Didion. - Hvem?
- Han er kok og åbner en restaurant. - Jeg kan ikke lide forsamlinger.
Der er kun få gæster, som skal prøve menuen.
En stor chance.
- Jeg skal forberede en prøve. - Nej, du skal ej.
Telefonen... Kate.
- Sig ikke nej. - Paul...
Jeg lytter ikke. Torsdag kl. 19. Jeg henter dig.
- "Nej, du skal ej." - Det var jo sandt.
Kurt Simpson.
For tre uger siden blev han fundet på et motel skudt i brystet.
- Din fødselsdag? - Ondt rygte.
- Ingen mistænkte? - Nej. Gerningsstedet var rent.
Han var en enspænder uden familie og var bestyrer på en restaurant.
Der er motivet. Er nogen død af madforgiftning for nylig?
Nej, men i går fandt vi en klage over ham i Caleidoscope.
Han havde et liv i en anden verden.
- Caleidoscope? - Fleckner forklarer.
Teknisk set er det et stort socialt spil online.
Det er som Facebook i 3D.
Eller som et leverancesystem for ADHD.
Ja, computerspil giver ADHD. Det er en myte.
Stop, Fleckner.
Står myten for det overstimulerede limbiske system?
- Daniel. - Må jeg ikke spørge?
I spillet laver man en avatar for at udforske det virtuelle univers.
Det er som i virkeligheden. Man kan handle, rejse, bygge et hus-
- eller, som ofret gjorde, begå identitetstyveri.
- Så er det dig, Fleckner. - Beklager. MPresario.
Ifølge spiludvikleren er det Kurt Simpsons avatar.
Ifølge tippet solgte han stjålne kreditkortnumre i spillet.
Nok stjålet fra restaurantkunderne.
- Kan man tippe virtuelt? - En virtuel opslagstavle.
Vi kan ikke overvåge alt online, men folk ved, at vi er der.
Hvilket fører os til Jeremy108.
Jeremy Nordhoff. Han er 22 og bor i Chicago.
For en måned siden meldte han MPresario til os.
Gør nettet ikke alt hurtigere?
Ved du, hvor mange tips vi får online?
Jeg tjekkede ham og så, at MPresario, Kurt Simpson, var død.
Fleckner tjekker Kurts profiler, og jeg ringede til Nordhoff.
- Du må hjælpe. - Hvorfor?
Ifølge Jeremys mor har han ikke sagt et ord til nogen i fem år.
Jeremy var altid sky, og en dag kom han ikke ud fra sit værelse.
Han var 17 år. Det var ikke hans voldelige far, for han skred.
- Tav han så? - Han har været inde siden.
Jeg ved ikke, hvad Jeremy gør online, men han er skrøbelig.
Medmindre I har en trylleformular, taler han heller ikke med jer.
Skat?
Det her er FBI-agenterne, jeg talte om.
Hej, Jeremy. Jeg hedder Daniel, og det her er Kate.
Må jeg sætte mig ned?
Du behøver ikke at tale, men Kate vil spørge til klagen.
Du kan svare ja ved at trykke på Y-tasten-
-og nej ved at trykke på N. I orden?
Bare rolig, skat. Mor rydder op.
Hjemme er jeg en elefant i en porcelænsbutik.
Avataren, som du meldte til FBI, hed Kurt Simpson i virkeligheden.
Han blev myrdet.
Kender du andre, som var indblandet i bedrageriet?
Tryk på Y eller N.
Han får et panikanfald. Jeremy...
Nej. Nej! Gå ud.
- Mrs Nordhoff, jeg kan... - Ud!
Vi trækker vejret sammen.
En fyr med social fobi og en voldelig far...
Som forlader dem.
- Jeg må tale med ham. - Du prøvede.
Nej, jeg mener i spillet. Han har brug for terapi.
Og han ved nok noget om et mord. I kan ikke bare tale i spillet.
Der er andre regler. Alt skal overvåges og godkendes.
Det tager et par timer. Måske en dag. Vær tålmodig.
- Skynd dig. - Det er en proces.
Jeg skal lave din avatar. Godt. Hvem er den virtuelle Daniel Pierce?
Gør du det. Spørg ikke om det igen.
En avatar er den, man er uden for den her verden.
Jeg findes ikke uden for den her verden.
Jo, af og til, men det vil jeg helst undgå.
Min avatar ligner Michael Jackson.
Min bil deri er som i "Thriller".
Hvor tit...? Nej, jeg vil ikke vide det. Lav avataren som mig.
- Men uden... - Det grå hår?
- Hvilken slags tøj? - Jeg er ligeglad.
Fint. Du får mørke cowboybukser og en læderjakke.
Se her. Man kan synge karaoke i Prism Lounge.
- Du burde synge. - Jeg vil ikke synge.
- Du kan lide det. - Ikke foran folk eller tegneserier.
- Hvorfor gør du så det her? - Jeg vil forstå Jeremys fascination.
Fint nok. Brug den her til at snakke, medmindre du vil skrive.
- Fint. Hvad gør jeg så nu? - Find en interessant en at tale med.
Selvfølgelig. Hvordan bevæger jeg mig?
Brug piletasterne.
- Godt. - Råb, hvis du får brug for hjælp.
Det ved du da, hvordan man gør.
Det er ikke musikken, der lokker.
- Det er min kæreste. - Beklager.
- Hun er lidt flad. - Hendes bh-størrelse er 80D.
Jeg mente stemmen. Glem det.
- Tror du, at du kan slå det? - 80D? Ikke uden kirurgi.
Hvem bliver defensiv over sin kærestes virtuelle bryster?
Du er sjov. Må jeg give en drink?
- Vil du give mig en drink? - Ja. Du er jo i en bar.
Nej, jeg sidder i mit køkken. Jeg kan hente mælk, hvis jeg vil.
- Kedeligt. - Men tørstslukkende.
Caleidoscope er en fantasi.
Hvis du vil være her, bør du... acceptere det.
Bare et øjeblik.
Sluk din mistænkelige indre stemme, og bliv ikke distraheret.
En smuk kvinde står foran dig-
- og tilbyder et par grin og en intelligent samtale.
Du er pæn og mystisk og ser rigtig godt ud i din læderjakke.
For at gøre det virkeligt...
...skal du bare bruge din fantasi.
Og hvis du kan gøre det... Hvem ved?
Så morer vi os måske godt sammen.
Hvis du er interesseret, er jeg i baren.
Fint.
- En tør martini. Intet billigt møg. - En raffineret smag.
Har de virtuelle kyllingevinger? Jeg er sulten.
- Det ved jeg ikke, men spis noget. - Bliver jeg fuld?
Og så udnytter jeg dig.
- Mindre mad, mere sprut. - Doktor?
- Hvad?
- Det er Kate.
Hvor er du, Daniel?
Jeg er i mit køkken i mit hus.
Nå? Der er en avatar, som ligner og lyder som dig i Prism Lounge.
- Jeg ved ikke, hvad du taler om. - Du kan ødelægge hele sagen.
Nej. Jeg ser på det. Jeg er videnskabsmand.
Du arbejder for FBI. Gør ikke mere uden mig. Jeg kommer ind.
- Hvad mener...? - Hallo?
- Kommer du tilbage? - Beklager. Telefonen.
Ingen distraktioner.
- Min ven kommer. - Nå. Hvem er din ven?
Du bliver vist fuldt beskæftiget.
- Er hun en del af efterforskningen? - Forklar først din avatar.
Fleckner lavede den. Det er, som om min lillebrors ven stylede mig.
- Ja, en sej ven. Vores fyr kom nu. - Hej, Jeremy.
Han kommunikerer og er også populær.
Hej.
- Velkommen til. Hvad skulle det være? - Vi besøgte dig tidligere i dag.
Vi tænkte, at det var lettere at tale sådan her.
Kan vi tale et mere privat sted?
- Beklager det, der skete hos mig. - Vi så, at du prøvede.
Jeg ved ikke meget om MPresarios bedrageri. Kun et rygte.
Jeg husker ikke, hvem der sagde det.
MPresario skabte Prism Lounge, så man talte om ham.
- Om forbrydelser? - Nej. Han ville ligne en gangster.
Han sagde, at han kendte visse forretningsmænd.
- Jeg ved ikke, om det passer. - Du meldte ham.
Ja, jeg var vred. Han smed mig ud fra baren.
- Hvad mener du? - Han blokerede min avatar.
Han troede, at jeg lagde an på hans kæreste, Krystalline.
- Gjorde du det? - Nej.
Jeg talte bare med hende. Jeg kan ikke i virkeligheden.
Jeg forklarede, men han blokerede mig.
- Hvordan kom du ind igen? - Blokeringen forsvandt.
Nok takket være Krystalline. Hun må have talt med ham.
- Må vi tale sammen alene? - Ja.
Seriøst?
Hvad ville du synes om, at jeg kom hjem til dit hus?
Jeg vil ikke flippe ud igen.
Jeg tager en med. Har du været i terapi?
Vi har ikke råd. Min mors understøttelse kan ikke dække det.
Jeg finder en billig en. En, som får dig ud i den rigtige verden.
Er den virkelige verden så god?
Det her er en fantasi. Det er dejligt-
- men i virkeligheden hører man bølger og mærker vind og duften af hav.
- Vil du ikke have det? - Caleidoscope er ikke en fantasi.
Det eksisterer. Det er bare en anden slags virkelighed.
Jeg tjekkede ofrets virtuelle kæreste Krystalline.
Jeg ved ikke, om hun ved noget om mord, men hun ved meget om...
- Rolig. Hvor er IP-adressen fra? - Jacksonville. Ashley Richards.
Jeg skal vist med et fly.
Vi forelskede os i Caleidoscope. Vi mærkede det nok straks-
- men vi talte sammen natten lang i et halvt år, før vi lagde vores plan.
- Hvilken plan? - At flygte i virkeligheden.
Han skulle lave en stor handel først. Så forsvandt han bare.
- Hvem skulle han handle med? - Det sagde han ikke.
Han elskede mig virkelig-
-selv efter at vi udvekslede fotos.
Nævnte Kurt nogen fjender? Ville nogen skade ham?
Jeg ved en, der ville ham ondt.
Min psykopat-eksmand.
- Fortalte hun, at jeg opdagede dem? - Nej.
Jeg kom hjem efter en 14-timers vagt.
Hun sad ved computeren med levende lys og et glas vin-
- og så på, at deres figurer dyrkede sex.
- Truede du så MPresario? - MPresario?
Ja. Jeg gik ind i Caleidoscope og fandt ham-
- og lovede ham tæv, hvis han ikke holdt sig fra min hustru.
- Hvordan fandt du ham? - Det gjorde jeg ikke.
- Men han havde kontakter. - Hvad mener du?
Han kendte folk. Jeg blev overfaldet af asiatere.
De truede mig med en pistol og bad mig holde mig fra ham.
Nu sidder jeg her. Er kærligheden ikke pragtfuld?
Nej, nej.
Nej, det er...
KOM OG LEG
- Daniel... - Det kan smitte.
- Hvad er det? - Det er en mavevirus.
Jeg kan ikke komme til middagen.
- Skal jeg blive og hente medicin? - Nej, nej.
Jeg må bare svede det ud. Det kan blive ubehageligt lidt tid.
En anden gang. Jeg ringer, når jeg får det bedre.
Du kom.
Giver det problemer med din tatoverede ven?
- Det håber jeg. - Hun er kun en kollega.
- Kunstner? Musikanmelder? - Jeg vil ikke ødelægge fantasien.
Men jeg underviser på universitetet.
- Jeg er også lærer. 2. klasse. - Nå? Herligt.
Jeg elsker børnene, men det er rart at kunne flygte efter en lang dag.
Nu vi er ved det: Caleidoscope er vores virtuelle paradis.
Vi kan køre på snowboard eller grave efter ædelsten på en asteroide.
Der er vel noget, du altid har haft lyst til.
To ord: Big Tito.
Kurt talte mere med ham end nogen anden. Beskederne var krypteret.
- De skjulte noget. - Bedrageriet.
Big Tito var Kurts kunde. Jeg afkodede beskederne.
Big Titos IP-adresse er fra et hus i Fort Wayne.
- Det tilhører en Quang. - Er Big Tito asiat?
Nogle af dem er prøveløsladt.
Det er nok dem, der tævede Krystallines eksmand.
Jeg besøger Big Tito.
Jeg vil møde fyren, som genskabte hele Moulin Rouge. Det var utroligt.
De sidste par dage har været utrolige, men jeg har meget arbejde.
Nå ja. Virkeligheden.
Ved du, hvor jeg altid har villet hen? Kanazawa.
I Kyoto. Den sidste kejsers have.
- Kender du det? - Det er...
...et af verdens smukkeste steder.
- Vil du tage mig med dertil engang? - Gerne.
Af alle verdens virtuelle barer kom du ind i MPresarios.
- Ikke Prism Lounge? - Jo, men MPresario ejer dem.
- En af dine venner? - Ikke rigtig.
- Jeg har ikke set ham længe. - Virkeligheden kaldte vel.
Jeg håber, at du ser det her som ægte.
- Lewicki! Hvor længe stod du der? - Jeg nåede ikke at se noget.
Ikke at der var noget at se.
Kate har en mistænkt.
- Hvem af dem er Big Tito? - De er Big Titos brødre.
Jeg er hundesulten. Så giv mig da en kage.
Det er Big Tito.
Vi har de stjålne kreditkortnumre, som MPresario sendte dig.
Vi har også transaktionerne, som du sendte til hans konto-
-men nu må du hjælpe mig.
For en måned siden fordoblede MPresario prisen og betalte kontant.
- Og hvad så? - Han ville presse dig.
Du forhandlede ikke-
- men mødtes med ham ved din skole for at give ham pengene.
Hvorfor gik du bare med til det?
Hør nu. Jeg er 15 år.
Alt det her var bare en spøg.
Vi fandt dit udstyr.
Du leder et stort identitetstyveri.
Jeg ved, hvad dine brødre har gjort.
Væbnet røveri og overfald. Du er hjernen i familien.
MPresario skulle tro, at alt var fint, for du ville snyde ham.
Se her.
Jeg har afkodet din backupdisk.
Det her er fra din bror Vinh.
"Problemet er løst. MPresario forhøjer ikke flere priser. LOL."
Fra den dag, Kurt Simpson blev dræbt.
De ventede på ham der, men i stedet for at dræbe ham der-
-bad du dem gøre det i Michigan.
Nej. De sprang på ham for at give ham en lærestreg.
Han blødte bagefter, men han var i live.
Hun lyver. Se billederne fra gerningsstedet.
De er fra den dag, Kurt mødte Quang.
Ingen blå mærker. Hvorfor tilstå noget, der ikke skete?
Jeg ved det ikke, men det er identitetstyveri.
Jeg udspørger hende og brødrene om mordet igen.
Du ser udmattet ud. Hvil dig.
- Jeg kan ikke. Jeg har en time. - Nå.
Slid ikke dig selv op.
Daniel! Hej.
Ileana?
- Nej, nej... Du er en hallucination. - Hvad?
Beklager. Du ser ud præcis sådan, som jeg havde forestillet mig.
Jeg ser nok ud som min avatar.
Det gør du også.
Hvordan fandt du mig?
Du sagde, at du underviste her, og dine initialer er DJP.
Jeg bor lige uden for Milwaukee, så det var let.
Jeg beklager...
Jeg ville så gerne møde dig og tænkte ikke på dine følelser.
- Det var dumt. Jeg burde gå. - Gør ikke det.
- Jeg er glad for, at du er her. - Så du smitter ikke?
- Paul, det er... - Du snød mig ikke.
Hvad er der med dig? Jeg ved, at du vil være i fred, og det er i orden.
Men er det så slemt at spise middag med en gammel ven?
- Beklager. Jeg må gå. - Daniel!
- Er det en god ide? - Ellers gjorde jeg det ikke.
Du hallucinerede om en virtuel kæreste.
- Er du jaloux? - Nej, bekymret.
Du sover ikke og har droppet rutinen. Du ved, hvad det fører til.
Du kan ikke skelne mellem virkelighed og fantasi. Det sker nu.
Du gjorde det også med mig. Du forelsker dig i et billede.
Det er ikke det samme. Ja, du er en hallucination.
Men Ileana findes rigtigt. Vi har ægte kemi.
Det er risikoen værd for mig.
- Hej. - Hej.
- Hvor længe har du været her? - Måske en time.
Jeg ville gerne se dig.
Du bad mig om at tage dig med til Kanazawa engang.
- Mente du i virkeligheden? - Det ved jeg ikke.
Tænk, at jeg bad dig tage med. Ville du det?
Du bliver nok skuffet.
- Jeg ligner ikke min avatar, DJ. - Det er jeg ligeglad med.
DJ?
Du ligner ikke din avatar.
- Hvad er der? - Beklager. Jeg bliver nødt til at gå.
Kate? Kate? Vi tog fejl. Mai Quang løj ikke.
Nogen fik tæv, men hendes brødre vidste ikke, hvordan Kurt så ud.
- Tævede de en anden? - Simpson sendte en anden.
Mai og hendes brødre havde intet med mordet at gøre.
Træk vejret, Daniel.
- Kate... - Hvad er der?
Åh nej.
- Jeg er fanget i spillet. - Daniel?
Lewicki?
Få mig ud herfra, Lewicki.
Lewicki!
Jeg sagde jo, at reglerne er anderledes her.
Daniel? Daniel? Det er mig. Det er mig.
Det er mig, Daniel. Vi er her. Der er ikke noget i vejen.
Nej. Jeg er fanget. Jeg skal tale med den rigtige Kate.
- Det er virkeligt, hvis vi vil. - Nej, det er ej.
Natalie havde ret. Det her er ikke godt for mig, og du er heller ikke.
Vi kan ikke ses mere.
Du er ikke virkelig!
Det... Beklager, Ileana.
Jeremy?
Du må hjælpe mig. Hvordan kommer jeg væk herfra?
Beklager. Jeg så det ikke.
Doktor? Doktor?
Doktor!
- Er det her virkeligheden? - Ja. Er alt vel?
Jeg må finde Kate. Mais brødre tævede ikke Kurt Simpson.
De tævede Jeremy Nordhoff.
Det er umuligt. Jeremy kan ikke forlade sit værelse.
Han kørte ikke til Fort Wayne, Indiana, og fik tæv.
Tænk, hvis nogen tog dit liv. Hvad ville du gøre for at få det tilbage?
Pludselig var mit liv forbi.
Hver dag tjekkede jeg, om MPresario svarede eller fjernede blokeringen.
Så sov jeg videre. Uden baren og mine venner havde jeg intet.
- Hvorfor kom du ind igen? - Pga. Krystalline.
Han så sig jo som en gangster. De vil altid have noget i bytte.
Han skulle have 20.000 af de voldelige Quang-brødre.
Han ville sende en anden, men hvem ville gøre det?
De må være desperate.
F.eks. fyren, som blev blokeret, og som ville lukkes ind igen.
Han løftede blokeringen, før jeg rejste.
Han skulle ikke snyde mig.
Hvorfor troede du, at du kunne, efter så mange år på dit værelse?
Det troede jeg ikke. Jeg var rædselsslagen.
Noget tid troede jeg, at jeg ikke kunne.
Men jeg vidste, at det var min eneste chance.
Så sad jeg i bilen, og så blev det lettere.
Jeg kørte sidst som 17-årig, men jeg nød det.
At være alene indelukket. Det var min egen verden.
Jeg kørte til mødet, men da jeg steg ud, blev det et mareridt.
- Et slag i baghovedet. - Ja. Hvordan vidste du det?
Det væltede glas. Skaden kan påvirke det venstre synsfelt.
Tito kan ikke lide grådige svin. Husk det.
Det tog lidt tid, men jeg kom op.
Kørte du så hjem?
Jeremy?
Jeg kørte hjem, men blev der ikke.
Jeg hentede min mors pistol og tog til motellet i Three Rivers.
Så skød du Kurt Simpson.
Han snød mig. Jeg fik ikke pengene-
- så han kunne blokere mig igen og holde mig væk fra mine venner.
Ja, jeg skød ham.
Jeg havde intet valg.
I burde have ringet. Jeg vil ikke gentage det fra sidst.
Vi skal anholde Jeremy. Han har tilstået et mord.
- Er han på værelset? - Vent. Det er umuligt.
- Han kan ikke gøre den slags. - Fordi han ikke er gået ud i fem år?
Du må have set, da han kom blodig hjem i din bil med din pistol.
- Det nævnte du ikke. - Du er medskyldig.
Jeg ved ikke, hvad han har sagt, men han lever i en fantasiverden.
Prism Lounge, bartenderen... Det er fantasi.
Du vidste jo ikke, hvad han laver online.
- Nej, det gør jeg ikke. - Jo, du gør.
Ikke kun Jeremy lever i en fantasiverden.
Ileana.
Jeg begyndte, da jeg indså, at Jeremy var der hele tiden.
Han vidste ikke, at det var mig.
Så er vi to. Du løj for mig.
Da du så, at vi havde fundet Jeremy, ville du tæt på mig.
Du ville tjekke sagen.
Så enten ville du beskytte Jeremy eller en...
...en anden.
Du sagde jo, at han ikke kunne begå mord.
Så er der kun dig.
Tænk på, hvad I ville gøre, hvis jeres søn var bange for verden-
-og hans frygt blev virkelig.
Jeg vidste ikke, at han var gået ud, eller at han kunne.
At se ham sådan var mit livs værste øjeblik.
Jeg holdt ham, indtil han faldt til ro.
Jeg forbandt hans sår.
Så fik jeg ham til at skrive det hele ned. Alt, hvad der var sket.
Da jeg indså, hvad MPresario havde gjort, slog noget klik i mig.
Nej!
- Vidste Jeremy det? - "Alt er normalt nu."
Han forstod det. Han beskyttede dig.
Hvad sker der med Jeremy, hvis jeg skal i fængsel?
- Jeg sørger for, at han får hjælp. - Så går vi.
Rejs dig op.
Hænderne på ryggen.
Jeg indså ikke, hvem du var, før din partner dukkede op.
- Vi behøver ikke... - Du er sjov, kynisk og følsom.
Du behøver ikke at tro mig, men...
...mine følelser for dig var ægte.
- Vi kan jo ikke ses mere. - Jeg er her i jobøjemed.
Jeg har en patient til dig. Det er en, jeg ikke kan hjælpe.
- Daniel. - Beklager det med min fødselsdag.
Det råder ikke bod på det med den kendte kok, men...
...jeg håbede, at du ville spise middag med mig.
Kig på personen ved siden af. Hvad ser I?
En rival? En tidligere elsker?
En, som skriver jeres noter af?
Overrasker det jer, at det meste er fri fantasi?
Vi lærer folk at kende ved at tage små ledetråde om dem-
- og filtrere dem gennem et nervefilter, som er fuld af fordomme.
Vores sind skal udfylde tomrum i deres identitet.
Men hvem folk i vores liv egentlig er, deres væsen-
-er i deres hjerner, ikke vores.
Indtil en teenager i Silicon Valley-
- kan få os til virkelig at koble os på nogens hjerne-
-kan vi ikke vide, hvem de er.
Vi kan kun bevæbne os med det, som vi ved, er sandt:
Vores følelser.
Kærlighed, vrede, lykke, frygt, venskab.
Det er hjernens guidesystem. Dets kompas.
Hvis vi kan stole på dem-
- kan de hjælpe os med at finde det, vi leder efter.
Anders Pedersen BTI Studios