- Hva er dette? - Du vil jo late som ingenting...
...men det får man ikke hos Lewickis. Gratulerer med dagen, Doc!
Takk, Lewicki. Det var omtenksomt.
Jeg skal gjøre meg klar til timene.
- Glemte du det bort? - Hvorfor feire at døden nærmer seg?
Slik folk i ens liv få vise at de bryr seg om en.
- Jeg bryr meg ikke. - Nei, du feirer ikke.
- Ikke siden du fikk diagnosen. - Takk for at du påminnet meg.
- Her er bursdagsbarnet! - Jeg vil ikke gjøre noe ut av det.
For sent! Jeg har allerede bestilt bord til torsdag hos Gilbert Didion.
- Hvem er det? - En mester i fransk-asiatisk mat.
- Han åpner en ny restaurant. - Jeg liker ikke folkemengder.
Det er et kokke-bord, en privat middag for noen få gourmeter.
Det er en kjempemulighet!
- Jeg har en eksamen på fredag. - Nei, det har du ikke.
- Kate! - Ingen unnskyldninger, Daniel.
Jeg hører ikke på. Jeg henter deg på torsdag klokka sju.
"Nei, det har du ikke."
Han heter Kurt Simpson. Han ble funnet død på et motellrom-
-med to skudd i brystet.
- Har du bursdag? - Det er et stygt rykte.
Fant ikke politiet noen mistenkte?
Åstedet var rent. Han var en einstøing.
Ingen venner eller familie. Han var direktør på "Tip Top Buffet".
Det kan være motivet. Han hadde en kro.
Har noen dødd av E. coli eller svininfluensa?
Nei, men i går fant dataenheten en anmeldelse-
- på Simpson som ble laget tidligere i Caleidoscope.
- Han levde ikke i virkeligheten. - Vent, hva er Caleidoscope?
Jeg lar Fleckner forklare.
Caleidoscope er et slags sosialt onlinespill.
Se for deg Facebook i 3D.
Jeg tenker at det gir konsentrasjonsproblemer.
Du mener at dataspill gir ADD? Det er bare en røverhistorie.
Er røverne ansvarlige for det overstimulerte limbiske systemet-
- og den hemmede sosiale utviklingen også?
Caleidoscope-brukere skaper en avatar i den virtuelle verden.
Som i virkeligheten kan man shoppe, reise, starte firma og bygge hus.
Eller som i drapsofferets tilfelle, begå identitetstyveri.
- Fleckner, det er din tur. - Unnskyld.
"MPresario", ja. Ifølge spillutviklere-
-er dette Kurt Simpsons avatar.
Han skal ha brukt Caleidoscope til å selge kredittkortnummer.
De kom vel fra uvitende kunder på Tip Top Buffet.
- Hvordan anmelder man noen til FBI? - Med en virtuell oppslagstavle.
Vi kan ikke lese av alt, men folk vet at vi er et klikk unna.
Det fører oss til Jeremy 108. Han heter egentlig Jeremy Nordhoff.
Han er 22 og bor i Chicago. Han anmeldte MPresario.
For en måned siden? Internett er jo raskt.
Vet du hvor mange tips vi får?
Jeg sjekket opp Nordhoff så fort jeg kunne-
- og da så jeg at MPresario, Kurt Simpson, var myrdet.
Fleckner sjekker opp Simpsons onlinekontoer.
Jeg ringte Jeremy Nordhoff?
- Og? - Jeg trenger din hjelp.
Ifølge Jeremys mor har han ikke sagt et ord på fem år.
Jeremy var sjenert og nervøs blant mennesker.
En dag ville han ikke komme ut av rommet sitt mer.
Da var han sytten år.
Han var vel redd for faren sin, men da Gary dro, ble det verre.
- Han sluttet å snakke? - Og å gå ut.
Jeg vet ikke hva han gjør på dataen, men han er veldig følsom.
Hvis dere ikke har noe magisk knep, vil han ikke snakke med dere heller.
Vennen, dette er de fra FBI som jeg fortalte deg om.
Hei, Jeremy. Jeg er Daniel og dette er Kate.
Kan vi sette oss ned?
Du trenger ikke si noe, men Kate må stille spørsmål om din anmeldelse.
Hvis du vil svare "Ja"-
- kan du vel trykke på "J"-tangenten og "N"-tangenten for "Nei".
Det går fint. Mamma tørker det opp.
Du skulle sett meg. Jeg er som en elefant i en porselensbutikk.
Avataren du rapporterte til FBI, MPresario-
-het i virkeligheten Kurt Simpson.
Han ble drept for tre uker siden.
Vet du om andre som er innblandet i kredittkortsvindelen?
Trykk "J" eller "N".
- Han får panikkanfall. Hør. - La være ham!
- Gå! - Mrs. Nordhoff, jeg kan...
Jeg er her, vennen. Vi puster sammen.
- Sosial angst, overgrep av faren. - Som siden forlot familien.
- Jeg må snakke med ham. - Vi har gjort det.
Nei, jeg må inn i spillet der han visstnok kan kommunisere.
- Gutten trenger terapi. - Han kan vite noe om drapet.
- Du kan ikke bare gå inn der. - Hvorfor ikke?
Reglene er annerledes der. Dataenheten må overvåke alt.
- Det må godkjennes. - Hvor lang tid tar det?
Maks én dag. Du får være tålmodig.
- Kan du skynde deg? - Det tar tid å skape en avatar.
Hvem er den virtuelle Daniel Pierce?
Gjør som du vil. Og spør meg aldri om det igjen.
En avatar er en selvrealisering utenfor denne verdens grenser.
Jeg eksisterer ikke utenfor den virkelige verdens grenser.
Ok, jeg gjør det iblant, men jeg lar helst være.
Min avatar ser ut som MJ. Michael Jackson i gamle dager.
- Bilen min er som i Thriller-videoen. - Hvor ofte...? Nei, ikke si.
Jeg vil ikke vite. Gjør min avatar som meg, men uten...
- grått hår. Klær da? - Absolutt.
- Hva slags type? - Jeg bryr meg ikke, Lewicki.
Du får mørke jeans og en skinnjakke.
Stedet du skal til, The Prism Lounge, har karaoke.
- Og? - Du burde synge en sang.
- Jeg skal ikke synge noe. - Du liker jo å synge.
Ikke foran folk, eller tegnede figurer.
- Hva er poenget hvis du ikke deltar? - Jeg vil forstå hva Jeremy ser.
Bruk denne til å snakke, hvis du ikke heller skriver.
Hva gjør jeg nå?
Finn noen å snakke med.
Jeg kan mingle, men hvordan beveger man seg?
- Med piltangentene. - Greit.
Rop hvis du trenger hjelp.
Det kan du i hvert fall.
Jeremy kommer neppe hit for musikken.
Hallo, det der er dama mi.
Unnskyld, Hun er litt flat.
- Flat? Hun har 80D. - Jeg mente at hun sang flatt.
- Kan du gjøre det bedre? - Enn 80D? Ikke uten plastisk kirurgi.
Hvem forsvarer sin virtuelle kjærestes bryster?
Du er virkelig morsom. Får jeg spandere en drink?
- Vil du kjøpe meg en drink? - Ja.
- Du er faktisk i en bar. - Nei, jeg sitter på kjøkkenet mitt.
Hvis jeg blir tørst, har jeg melk i kjøleskapet.
- Det er ikke moro. - Nei, men det slukker tørsten.
Caleidoscope er en fantasiverden.
Skal du henge her, bør du begi deg inn i den på ordentlig.
Skru av stemmen i hodet som sier at dette ikke er virkelig.
Unngå sånt som kan distrahere deg.
Det står en vakker kvinne foran deg-
- og hun kan by på litt latter og en intelligent samtale.
Du er kjekk og mystisk i din skinnjakke.
For å gjøre det virkelig...
...trenger du bare å bruke fantasien.
Hvis du kan gjøre det, hvem vet hva som skjer da?
Kanskje vi får det hyggelig sammen.
Hvis du er interessert, finner du meg i baren.
Greit. Jeg vil ha en dry martini.
- Ikke noe billig. - En gourmet. Det liker jeg.
Har de noen virtuelle kyllingvinger? Jeg er sulten.
Jeg vet ikke, men du bør ikke drikke på tom mage.
- Hva? Kan jeg bli full? - Kanskje jeg utnytter deg.
- Da tar vi mindre mat og mer sprit. - Doc?
- Hva? Hva? - Det er Kate.
- Hvor er du, Daniel? - Hjemme på kjøkkenet mitt.
Så rart. En avatar som ser ut som deg er på The Prism Lounge.
- Hva du snakker om? - Jeg ba deg om å ikke gjøre det.
- Du setter saken i fare. - Nei, det gjør jeg ikke.
Jeg undersøker saken. Jeg er en forsker.
Som jobber for FBI! Gjør ingenting uten meg. Jeg kommer inn.
- Hva mener du? - Hallo?
- Kommer du tilbake? - Telefonen ringte.
- Ingen distraksjoner, sa jeg. - En venn er på vei.
Hvem er vennen din?
Du har visst nok å gjøre.
- Er hun med i forskningen? - Gi deg.
Ingen spørsmål før du forklarer hva du har på deg.
Fleckner laget min avatar.
Det er som om lillebrors venn har kledd meg.
En kul en. Nå dukket vår mann opp.
Hallo der, Jeremy.
Han kommuniserer ikke bare her, han er populær.
Hei.
Velkommen hit. Hva kan vi by på?
Jeremy, det var vi som kom hjem til deg tidligere i dag.
Det er lettere å snakke sånn.
Kan vi gå til et mer privat sted?
Beklager det som skjedde. Jeg ville klare det.
Vi så at du prøvde, Jeremy.
Jeg vet ikke stort om kredittkortene. Det var et rykte jeg hørte i baren.
- Husker du hvem som sa det? - Nei.
MPresario skapte The Prism Lounge, så det snakkes om ham.
- Ble det snakket om lovbrudd, eller? - Han ville virke som en gangster.
Han sa at han hadde visse "kontakter", men jeg vet ikke.
- Du anmeldte ham likevel. - Ja, jeg var sint.
Han sparket meg ut fra klubben.
- Hva mener du med "sparke ut"? - Han blokkerte avataren min.
- Hvorfor det? - Han sa at jeg la an på dama hans.
- En avatar som heter Krystalline. - La du an på henne?
Vi snakket sammen. Jeg kan ikke det i virkeligheten.
Jeg skrev til MPresario og forklarte, men jeg var blokkert.
- Hvordan kom du tilbake igjen? - Det forsvant etter hvert.
Jeg antok at det var Krystalline som hadde snakket med ham.
- Kan vi få være alene? - Greit.
- Hva? - Kan jeg komme hjem til deg igjen?
Jeg vil ikke få panikk igjen.
- Har du gått i terapi noen gang? - Vi har ikke råd.
Mamma får bidrag for å ta seg av meg, men det holder ikke.
Hva hvis jeg finner en som kan hjelper deg i virkeligheten?
Virkeligheten er ikke så hyggelig.
Dette er en fantasi, Jeremy.
Det er fantastisk, men i virkeligheten hører man bølgene.
Vinden gir deg gåsehud, og havet lukter salt.
Slik vet vi at vi lever. Vil du ikke det?
Caleidoscope er ikke en fantasi. Det er ekte, men på en annen måte.
Jeg fant offerets virtuelle kjæreste.
Jeg vet ikke hva hun vet om drapet-
- men hun synes å ha andre... - Ta det rolig, Fleckner.
- Hvor går IP-adressen? - Ashley Richards i Jacksonville.
Jeg må visst ta et fly.
Kurt og jeg ble raskt forelsket i Caleidoscope. Vi hørte sammen-
- men det tok et halvt år før vi bestemte oss.
- For hva? - Å rømme, i virkeligheten.
Han sa at han trengte å gjøre en stor handel først.
Så forsvant han bare.
- Hvem var handelen med? - Det sa han ikke.
Han elsket meg virkelig. Også etter at vi byttet bilder.
Sa Kurt om han hadde noen fiender?
- Noen som ville skade ham? - Jeg vet noen som ville skade ham.
Min forstyrrede, eksmann.
- Sa hun hvordan jeg fant ut om dem? - Nei.
Jeg kom hjem fra jobben, og hun satt ved datamaskinen-
- med et glass vin og så sin figur ha sex med hans figur på en båt.
- Truet du MPresario da? - MPresario...
Jeg ble med i Caleidoscope og fant hans virtuelle bar.
Jeg skulle finne ham og slå ham hvis han ikke holdt seg unna kona mi.
- Hadde du hans riktige adresse? - Nei, jeg ville bare skremme ham.
Det viste seg at han hadde kontakter.
Noen dager senere hoppet en gjeng asiatere på meg.
De presset en pistol i munnen på meg og ba meg om å la ham være.
Så her sitter jeg. Er ikke kjærligheten fantastisk?
Nei, det er bare...
MELDING FRA ILEANA: "Hvor er du? Kom og spill!"
Hold deg unna, Paul. Det kan være smittsomt.
- Hva er det med deg? - Omgangssyke. Det slo nettopp til.
Jeg kommer ikke på middagen.
Vil du at jeg skal bli? Trenger du medisin?
Nei, ingen medisin. Jeg må nok bare la det gå sin gang.
Det kommer til å bli utrivelig her ganske straks.
En annen gang? Jeg ringer når jeg er frisk.
Du kom.
Ikke få problemer med din tatoverte venn.
Eller, jeg håper det.
Min tatoverte venn er bare en kollega.
- Er dere kunstnere? Musikkritikere? - Jeg er collegeprofessor.
- Jeg vet at det er ikke så sexy... - Jeg er faktisk også lærer.
- På barneskolen. - Jaså? Så gøy.
Jeg elsker barna, men etter en dag med 7-åringer trenger man å flykte-
- og gjøre noe annet. Apropos det, i Caleidoscope er ingenting umulig.
Vi skulle kunne kjøre snowboard...
...eller lete etter metaller på en asteroide.
Noe må du alltid har ønsket å gjøre.
To ord: Big Tito.
Kurt Simpson snakket mest med ham Caleidoscope.
Alle beskjedene deres var krypterte.
- De skjuler noe. - Kredittkortoperasjonen.
- Big Tito var Kurts kjøper. - Klarte du å tyde alt?
Big Titos IP-adresse går til et hus i Fort Wayne i Indiana.
- Navnet på skjøtet er Quang. - Er Big Tito asiater?
Noen av gutta der har betinget dom.
De kjenner dem som slo Krystallines eks-mann.
Kanskje de ga seg på Kurt Simpson. Jeg må snakke med Big Tito.
Jeg vil treffe han som tok seg tid til å gjenskape hele "Moulin Rouge".
- Det var fantastisk. - Disse dagene har vært utrolige.
Jeg er redd for haugen med arbeid som venter meg.
Virkeligheten, ja...
Vet du hvor jeg ønsker å dra? Kanazawa-en.
- Den siste keiserens hage. - Til ære for konen. Du visste det!
- Selvsagt. Det er nok... - et av verdens vakreste steder.
- Tar du med meg dit en gang? - Gjerne.
Av alle virtuelle steder i verden kom du til MPresarios.
- Var det ikke The Prism Lounge? - Jo, men MPresario eier det.
- Er det en venn av deg? - Jeg har ikke sett ham på lenge.
Han dro vel tilbake til den virkelige verden.
Jeg håper dette er ekte for deg.
- Hvor lenge har du stått der? - Ikke lenge nok.
Ikke fordi det var noe å se. Kate har tatt inn en mistenkt.
- Hvem er Big Tito? - Det er Big Titos brødre.
Jeg sulter her inne! Kan jeg i det minste få en kake?
Dette er Big Tito.
Vi har de stjålne kredittkortnumrene som MPresario har sendt deg.
Vi kan også oppspore de pengene du har satt inn på kontoen hans.
Men nå trenger jeg din hjelp.
For en måned siden ville han doble premien og betales i kontanter.
- Og? - Han presset deg.
I stedet for å forhandle avtalte du et møte med ham-
- på parkeringsplassen ved skolen for å gi ham pengene.
Hvorfor ga du deg så lett?
Jeg er 15 år gammel.
Det var en jobb jeg gjorde etter skolen.
Vi fant kortforfalsknings-maskinen.
Du er leder for en enorm operasjon av identitetstyverier.
Jeg har sett dine brødres rulleblad, Mai.
Væpnet ran. Legemsbeskadigelse. Du er den smarte i familien.
Du ville at MPresario skulle tro at alt var bra, men møtet var en felle.
Jeg dekrypterte din ekstra harddisk.
Dette er fra din bror Vinh.
"Problemet løst. MPresario kommer ikke til å heve flere priser. LOL."
Det er fra den dagen Simpson døde.
Brødrene dine var på parkeringsplassen da MPresario kom.
De drepte ham ikke der, men fulgte etter ham til Michigan.
Brødrene mine banket ham der og ga ham en lærepenge.
De forlot ham blodig, men han levde.
Hun lyver. Du har vel sett bildene fra åstedet.
- Fra samme dag han møtte Quangs. - Han hadde ingen skader i ansiktet.
Han ble ikke slått. Hvorfor tilstår hun noe som ikke skjedde?
Jeg vet ikke. Men hun arresteres for identitetstyveri.
Jeg fortsetter å spørre ut henne og brødene om drapet.
Du ser sliten ut forresten. Du burde hvile.
Skulle ønske jeg kunne det.
Ikke slit deg ut.
Hei, Daniel.
Ileana? Nei, du er en hallusinasjon.
Hva?
Unnskyld. Du ser ut akkurat som jeg hadde forestilt meg.
Jeg ser vel ut som min avatar.
Du også.
Hvordan fant du meg?
Du sa du var collegeprofessor i Chicago.
Og initialene dine er DJP. Jeg bor utenfor Milwaukee.
Oi, jeg er lei for det.
Jeg ville møte deg så jeg tenkte ikke på hvordan det er for deg.
- Dette er upassende. Jeg burde gå. - Vær så snill, bli.
Jeg er glad for at du kom.
- Så du er ikke smittsom lenger? - Paul, hils på...
Du var en dårlig skuespiller. Hva er det med deg?
Du holder på privatlivet ditt og er litt folkesky. Det er greit.
Men hva er så ille med å spise et måltid med en gammel venn?
- Jeg beklager, Paul. Jeg må gå. - Daniel!
- Er det der en god idé? - Hvis ikke ville jeg ikke gjøre det.
Du hallusinerte om din virtuelle kjæreste.
- Natalie Vincent, er du sjalu? - Jeg er bekymret.
Du sover ikke, du har ingen rutiner. Du vet hvor det fører.
Du kan ikke gjøre forskjell på virkelighet og fantasi.
Det skjer allerede. Det var slik da du traff meg.
Du forelsker deg i et ideal.
Det er ikke det samme. Jeg vet at du er en hallusinasjon.
Ileana er en person ved en datamaskin. Det er verdt risikoen.
- Hei. - Hei.
- Hvor lenge har du vært her? - En time, kanskje.
Jeg ville virkelig treffe deg.
Da du snakket om Kanazawa-en, mente du i virkelige livet?
- Jeg vet ikke. - Vil du bli med meg dit?
Jeg er redd du vil bli skuffet. Jeg...
- Jeg ser ikke ut som min avatar, DJ. - Jeg bryr meg ikke om det.
- DJ? - Du ser ikke ut som din avatar.
- Hva er galt? - Jeg beklager. Jeg må gå.
Kate! Vi tok feil.
Mai Quang løy ikke. Brødrene visste ikke hvordan Kurt Simpson så ut.
De kjente bare igjen avataren hans.
- Så de slo ned en annen? - Han må ha sendt noen andre.
Jeg vet ikke om han drepte ham, men det var ikke Quang-søsknene.
Ta et dypt åndedrag, Daniel.
- Hva er det? - Å, nei.
- Jeg er fanget i spillet. - Daniel?
Lewicki! Få meg ut herfra, Lewicki!
Lewicki!
Jeg sa jo at reglene er annerledes her, Daniel.
Det er meg, Daniel.
Det er bare meg. Vi er her. Alt er bra.
Nei, jeg er fanget. Jeg må tilbake til virkeligheten.
- Jeg må snakke med Kate. - Det er ekte hvis vi vil.
Nei, det er det ikke, hvor mye vi enn vil det.
Natalie hadde rett. Dette er ikke bra for meg. Ikke du heller.
Vi kan ikke treffes mer. Du er ikke virkelig!
Jeg er lei for det, Ileana.
Vær så snill, Jeremy, du må hjelpe meg.
Fortell meg hvordan jeg kommer meg ut.
Unnskyld, jeg så ikke det der.
Doc? Doc?
- Er det virkelig eller Caleidoscope? - Det er virkeligheten.
Jeg må møte Kate. Brødene Quang slo ikke Kurt, det var Jeremy.
Det er umulig, Daniel.
Jeremy Nordhoff kan ikke engang
forlate huset og neppe dra til Indiana.
- Hva forstår jeg ikke? - Tenk om noen tar livet ditt fra deg.
Hva ville du gjort for å få det tilbake?
Det var som om livet mitt var over.
Hver dag da jeg våknet-
- sjekket jeg om MPresario hadde hevet blokkeringen og la meg igjen.
Uten klubben og vennene mine ville jeg ikke stå opp.
- Hvorfor slapp han deg inn igjen? - Det var Krystalline.
Nei, du sa at han ville være en gangster.
Gangsters gir ikke folk hva de vil ha uten noe i gjengjeld.
Simpson skulle hente 20.000 dollar fra de voldelige brødene Quang.
Han ville sende noen annen i stedet, men hvem ville gjøre noe så farlig?
Bare en som var helt desperat.
Som fyren han kastet ut fra klubben og nå tryglet og ba.
Han fikk heve blokkeringen før jeg dro.
Hvis jeg klarte oppdraget, ville jeg ikke bli lurt av ham.
Hvordan trodde du at du ville klare det etter så mange år på ditt rom?
Jeg var vettskremt.
En stund trodde jeg ikke at jeg ville lykkes.
Det var min eneste sjanse.
Da jeg vel satt i bilen, gikk det lettere.
Jeg hadde ikke kjørt siden jeg var 17.
Man må være avskjermet, som i en egen verden.
Jeg kjørte til møtestedet, men det ble et mareritt.
- Du fikk et slag i hodet. - Ja. Hvordan visste du det?
Glasset du veltet. Slag mot høyre side kan påvirke venstre synsfelt.
Tito liker ikke når folk er grådige. Husk det.
- Jeg husker ikke at jeg reiste meg. - Og så kjørte du hjem?
Jeremy?
Jeg kjørte hjem, men jeg stoppet ikke der.
Jeg tok min mors geværer og kjørte til motellet i Three Stars.
Og skjøt Kurt Simpson?
Alt jeg tenkte var: "Han lurte meg."
Jeg fikk ikke pengene, så han skulle blokkere meg fra vennene mine igjen.
Derfor skjøt jeg ham. Jeg hadde ikke noe valg.
Dere kunne ha ringt. Jeg vil ikke at det blir som sist dere var her.
Vi skal arrestere Jeremy. Han tilsto drapet på Kurt Simpson.
- Er han på rommet sitt? - Det er umulig.
Jeremy kunne aldri ha gjort noe sånt.
Fordi han ikke har gått ut på 5 år?
Du må ha merket da han kom hjem blodig.
- Med ditt gevær. Det sa du aldri. - Det er medvirkning til drap.
Jeg vet ikke hva han har sagt, men han lever i en fantasiverden.
The Prism Lounge, at han er bartender, alt er bare hans fantasi.
Du sa du ikke visste noe om hva Jeremy gjør på nettet.
- Det gjør jeg ikke. - Jo da.
Han er ikke den eneste i fantasiverdenen her.
Ileana?
Jeg ble med for noen måneder siden, da jeg forstod at han alltid var der.
Jeg ville se til ham. Han visste ikke at det var meg.
Da var vi to. Du løy for meg!
Du brukte Ileana for å komme nær meg.
Du ville holde styr på etterforskningen.
Det betyr at du ville beskytte Jeremy, eller...
En annen.
Han er ikke i stand til å drepe. Da er det bare deg igjen.
Prøv å forestille dere at deres sønn var redd for verden.
Og en dag ble all hans frykt bekreftet.
Jeg visste ikke at han hadde gått ut.
Å se ham slik var det verste jeg vært med på.
Jeg holdt rundt ham til han sluttet å skjelve.
Jeg vasket ham og gjorde ren sårene.
Så ba jeg ham skrive ned alt som hadde skjedd.
Da jeg forsto at MPresario hadde lurt ham, ble jeg som annen.
Nei!
- Sa du det til Jeremy? - Ja, at alt var som vanlig.
Han må ha forstått, for han tilsto for å beskytte deg.
Hva skjer med ham om jeg blir dømt? Han klarer seg ikke.
- Jeg sørger for at han får hjelp. - Vi må gå, Stephanie.
Reis deg opp med hendene på ryggen.
Jeg forsto ikke hvem du var før hun dukket opp i Caleidoscope.
- Nei, du trenger ikke... - Du er morsom og følsom.
Jeg forstår hvis du ikke tror meg, men mine følelser for deg var ekte.
- Jeg sa jo at vi ikke kan ses. - Jeg er her i tjenesten.
Jeg vil at du treffer en pasient. Det er noen jeg ikke kan hjelpe.
- Daniel. - Jeg er lei for fødselsdagen.
Dette erstatter ikke maten hos den kjente kokken, men...
...jeg håper at du vil spise et ynkelige måltid med en gammel venn.
Se på personen ved siden av deg. Hva ser du?
En rival? En eks-elsker?
Han som tror du ikke ser at han skriver av notatene dine.
Blir dere overrasket hvis jeg sier at det mest er en fantasi?
Vi lærer å kjenne folk ut fra små ledetråder om dem.
Vi bearbeider det gjennom et filter av våre egne fordommer.
Vi lar vår hjerne fylle inn det vi ikke vet om deres identitet.
Men hvem de egentlig er, deres innerste vesen...
...det finnes bare i deres hjerne, ikke i vår.
Hvis ingen tenåring i Silicon Valley oppfinner en måte-
- å koble seg opp mot en annens hjerne-
-kan vi aldri vite hvem den andre er.
Vi kan bare gå på det vi vet er ekte.
Følelsene våre.
Kjærlighet, sinne, lykke, redsel, vennskap.
Det er det som styrer vår hjerne.
Hvis vi kan lære oss å stole på dem-
- kan de som regel hjelpe oss å finne det vi søker.
Tekst: Synnøve Aasen www.sdimedia.com
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Få din egen konto gratis. Skrive til oss på hunddawgs@gmail.com