Hvorfor ser vi et menneske i månen?
Elvis har forladt en bygning og dukker op i New Jersey.
Giv os i dag vores daglige... ostemad.
Vores hjerne kan se mønstre i næsten alt.
Den tendens kaldes pareidoli.
Hjælp.
- Lewicki? - Hvad?
Sms'er du i timen?
Ved I, at når jeres såkaldte smartphone bipper-
-bliver I lidt dummere?
Fint nok, men sms'en er til dig.
Den er fra Kate. I skal mødes ved retten. Et nødstilfælde.
Jeg kan runde af.
Du kan ikke forme deres sind. Jeg er ikke færdig med dit.
I må gerne gå.
Dommer Walter Cleland blev myrdet på sit kontor.
Kun en udviklingshæmmet pedel var der.
Han stod ved liget med en blodig kniv.
- Hvorfor er han her? - Han var i Clelands retssal i dag.
- Nå? Har du et alibi? - Pedellen siger intet.
Hvad skal han sige? "Ja, jeg dræbte dommeren."
Nu mumler han bare. Jeg håber, at du kan nå ind til ham.
Hej, Emmanuel. Må jeg sætte mig ned?
Forstår du, hvorfor du er her?
Tid til at gøre rent.
- Flot ur, du har. - Fødselsdag.
- En gave? Hvem fik du det af? - Dommer Cleland.
Var I venner?
Jeg vil også være din ven, Emmanuel.
Kan du fortælle, hvad der skete på dommerens kontor i dag?
Jeg så ham på tæppet.
- Jeg troede, at han sov. - Hvad skete der så?
- Jeg så kniven. - Hvor var den?
I hans hals. Jeg kunne ikke lide det. Jeg trak den ud.
Så råbte jeg.
Han er uskyldig.
Så du det på fem minutter? Du burde få alle sagerne.
Han ville ikke skade dommeren og kan ikke finde på sådan en historie.
Sekretæren fandt Emmanuel og liget.
Jeg afhørte hende, men hendes historie lyder forkert.
Jeg tænker på det hele tiden. Dommer Cleland var i retten i formiddags.
Han gik ind på kontoret, da juryen voterede.
Nogle timer senere bankede retsbetjenten på, da juryen var klar.
Jeg så dommeren forlade kontoret.
Ca. et kvarter senere gik Emmanuel ind.
Pludselig skreg han.
- Så du ikke dommeren komme tilbage? - Det generer mig.
- Du så det måske ikke. - Jeg holdt nøje øje med ham.
Jeg ville bede om lov til at gå tidligt.
- En af dem lyver. - Eller også taler begge sandt.
Dommeren var måske allerede død, da dommen faldt.
Umuligt. Jeg var i retten og så Cleland.
Vi fandt den her på trappen.
- Clelands. - Emmanuel er ikke morderen.
- Hvem så? - Sig du det.
Du kiggede selv på ham.
Morderen sneg sig ind på kontoret tidligt på dagen. Så ventede han.
Dommeren kom, og morderen dolkede ham. Så ventede han.
Retsbetjenten bankede på, og morderen udgav sig for at være dommeren her.
Han ledte domsafsigelsen, bad folk gå og gik så.
Det er umuligt, at jeg kiggede på ham og ikke så, at det ikke var ham.
Du kiggede, men du så ikke.
Vi ser både med øjnene og hjernen.
Du oplevede forandringsblindhed.
Man ser ikke en ændring, fordi man fokuserer på noget andet.
God hukommelse.
Det var en af dine bedste forelæsninger.
Giv hende en guldstjerne, men nej.
Din teori holder kun, hvis alle her overså det åbenlyse.
Der var 40 personer her, og alle var opmærksomme-
-for domsafsigelsen er dramatisk.
Ja, de var nok utroligt opmærksomme på juryen.
Så bag dør nummer ét har jeg en mand med mordvåbnet i hånden-
- og bag nummer to har jeg en mystisk fantommorder.
Jeg vælger nok nummer et.
Donnie vil hurtigt have en dom-
- så han tiltaler den uskyldige Emmanuel.
Hvis Donnie er blind, så få ham til at åbne øjnene.
- Hvorfor tænkte jeg ikke på det? - Det gjorde du.
Ja.
Her kommer han.
Undskyld. Jeg prøver at finde biblioteket. Kan du hjælpe mig?
Selvfølgelig.
- Du har vendt kortet på hovedet. - Pinligt.
Godt.
Så...
Godt. Tag den her vej, gå til højre, og følg den vej til biblioteket.
- Tak. - Intet problem.
Hvad var det, I ville?
Du oplevede forandringsblindhed igen.
Så du ikke, at det var to forskellige studerende?
Det var næppe kortet, som distraherede dig.
Det her eksperiment beviste kun-
- at babser distraherer mænd, ikke at pedellen er uskyldig.
Og at det kan være en anden.
Find en anden mistænkt, som passer på teorien.
Indtil da fokuserer jeg på pedellen.
Vi burde have bedt sekretæren sortere dem.
Jeg ved, hvordan det kan gå hurtigere. Lewicki?
Lewicki?
Lewicki. Jeg råbte på dig. Ser du en kattevideo?
Se her.
For to timer siden skete der et mord under en basketkamp-
- foran 200 øjenvidner. Men bizart nok så ingen det ske.
- Kate? - Ja?
Det er vist en seriemorder.
- Hvad skal vi se? - Spil den igen, men langsommere.
Kig på maskotten.
Der. Stop videoen, og zoom ind.
Alligatoren dolkede lige dommeren.
- Hvordan overså jeg det? - Du fokuserede på bolden.
- Nogen spor? - Vi fandt dragten på en trappe.
Og vidnerne? Så ingen det?
Jeg så det, men kun ud af øjenkrogen.
- Hvornår indså du, at han var død? - Da min hustru så blodet.
Ellers havde jeg jagtet alligatoren.
- Hvor sad du? - Langt oppe bagved.
Uden filmen havde jeg ikke troet det.
- Hvordan kunne jeg overse det? - Tak.
Donnie løslod Emmanuel.
Der skulle kun en alligator med en kniv til.
Jennifer Britton fra adfærdsanalyseafdelingen.
Hun hjælper os.
Hvordan finder man en usynlig morder?
Ved at se verden gennem hans øjne.
Han søger spænding og nyder farlige situationer, hvor han kan fanges.
Han kan nok lide ekstremsport.
- Bjergbestigning? - Eller faldskærmsudspring, jagt...
Det er lidt tidligt at indskrænke det.
Jeg kender din forskning, dr. Pierce.
Hvis vi skal gætte morderen, kan vi ikke bare antage den slags.
Han vil have publikum, så han kan lide risici.
- Eller opmærksomhed. - Er der sammenhæng mellem ofrene?
- Nej. - Ja.
Sammenhængen er kun, at de er autoritetsfigurer.
- Nok fra morderens barndom. - Hvordan ser du det?
Dommerne viser autoritet.
Morderen viste sit værk i to sale.
Tror du, at der er en anden sammenhæng mellem ofrene?
- Dr. Pierce? - Daniel.
Jeg kender ikke sammenhængen, men vi kan ikke udelukke noget.
Personen kan ikke lide autoriteter og er interesseret i illusioner.
Han laver måske lokalteater eller tryllekunster.
- Latterligt. - Har du en anden teori?
Nej. Jeg er ikke kommet dertil endnu.
Til forskel fra miss Brittons magiker kan jeg ikke trylle.
Hvad er det for et spil?
- Du fik en konsulent ligesom mig. - Din chef fandt Britton.
Jeg er ikke et svin, selvom Pierce beder dig tro det.
- Hvad mener du? - Babseeksperimentet.
- Jeg skulle se dum ud. - Babserne var min ide.
- Jeg vidste, at du ville falde i. - Du ser kun svinet i mig, ikke?
Engang så jeg kun det gode, men vi ved begge, hvornår det skiftede.
Så nu er jeg skurken, og Pierce er helten, som kun du forstår.
Tingene er ikke så sort-hvide, Kate.
- Hvad skal jeg gøre med dagens time? - Aflys den.
Jeg kan materialet udenad. Overtager jeg timen, aflyser du ikke to i træk.
- Sig, at vi fortsætter i næste uge. - Fint.
- Han kan godt. - De betaler for mig, ikke en 24-årig.
Max er dygtig. Du vil ikke blive mere afhængig af ham.
Det er latterligt.
Jeg må fokusere. Der er en sammenhæng mellem ofrene.
Jeg troede, at Lemmons var i Clelands retssal-
- som retsbetjent, anklaget eller jurymedlem.
- Hvad overser jeg? - Måske det åbenlyse.
- At profileringseksperten har ret. - Jeg må søge videre.
De er måske ikke forbundet. Det handler måske om kognitiv blindhed.
Kan sagen have med visuelle fejl at gøre?
Du kan have set på den rette sag uden at indse det.
Staten mod Kevin Connor.
En betjent dømt for mened for ikke at se noget, der skete lige foran ham.
Jeg husker det. Connor løb forbi fire betjente, som tævede en mistænkt.
Han løj for dem.
Cleland kaldte ham korrupt og gav ham fem år.
Det giver ham et motiv, men forklarer ikke metoden.
Tænk, at Connor ikke så det. Alle antog bare, at han løj.
Så han myrder for at vise, at man kan overse noget lige foran en.
Hvor er du nu, mr Connor?
Han kom ud af fængslet, tre uger før Cleland blev dræbt.
Luk op, mr Connor. Det er FBI.
- Vi må tale sammen. - Hvorfor tog det jer så længe?
"I det værste eksempel på politikorruption, jeg har set-
- opretholder Kevin Connor tavshedens blå væg-
- i stedet for at tilstå, at han så politibrutalitet."
"Den hårdeste straf er ikke kun berettiget, men også fortjent."
- Cleland var hård mod dig. - Alle vidste, at jeg hadede ham.
Bagefter ville min hustru ikke se mig, og min søn så mig som racist.
Jeg gik ud fra, at I mistænkte mig, men jeg dræbte ham ikke.
Hvorfor tro dig? Dømt for mened.
- Det betyder ikke, at han lyver. - Tror du på mig?
Hvor var du om eftermiddagen torsdag den 11.?
- Jeg må få mig en advokat. - Skaf en ny.
- Hvem er du? - Jeg er neuroforsker.
Jeg har set på din sag, og jeg tror, at du var uskyldig.
- Nå? - Jeg kan hjælpe med din troværdighed.
Jeg var betjent i 20 år. Jeg kan genkende "Rar betjent, ond betjent".
Det... Fint nok.
Men overbeviser du mig om, at du ikke løj i 2008-
-kan jeg måske rense dit navn.
Hvad hjælper det nu? Jeg har afsonet min straf.
Du nævnte din søn. Vil du ikke bevise, at du ikke er racist?
Man efterlyste fire latinamerikanere, som havde plyndret en butik.
Jeg løb hurtigere end nogensinde før.
Jeg jagtede ham nok næsten en kilometer.
Men han var for hurtig. Han slap væk.
Pludselig var jeg vidne til et overfald.
Jeg skulle udpege fire betjente, som tævede en mistænkt.
- Men det gjorde du ikke. - Jeg havde ikke set noget.
Det skete, lige hvor du klatrede over hegnet.
Det skete måske.
Men jeg så det ikke.
Har du hørt om kognitiv blindhed?
Ja. En anden ekspert havde den teori under retssagen.
Anklageren knuste ham. Dommeren bad juryen se bort fra ham.
Sagde han, at opfattelsen er begrænset-
- og at jo mere der kræves af kognitive funktioner-
- jo mindre kapacitet har hjernen til at opfatte andet?
Han sagde det ikke på den måde.
Mener du, at Connor ikke løj om overfaldet i 2008-
-men at han lyver om mordet nu?
- Søgt. - Connors dom giver et motiv...
...til at dræbe for at vise, at alle kan overse det åbenlyse.
Måske, men et motiv er ikke nok.
- Så jeg vil ransage hans hus. - Hvorfor?
Han efterforskede det nok. Der kan være noget på computeren.
- Og sammenhængen til det andet offer? - Det ved jeg ikke endnu.
Jeg vil se det her.
Med os har vi Jennifer Britton, profileringsekspert fra FBI.
Hun har sidste nyt om den usynlige morder.
Hvad laver hun?
Medierne hørte om seriemorderen. Hun mindsker skaden.
Får hun en bonus for det her?
Morderen vælger autoritære personer.
Hun giver ham, hvad han vil have: Opmærksomhed.
Dårligt grundlag, men det var jo en dommer, som blev dræbt-
- så du kan nok få en ransagningskendelse.
Tak.
Så det om at rense mit navn var bare vrøvl?
Nej, men da du var uskyldig dengang, er du desværre mistænkt nu.
- Hvor ironisk. - Jeg fandt det her i soveværelset.
- Samler du artikler om din retssag? - Det var nok min ekshustru.
- Tager vi det med? - Vi må kun beholde noget om mordene.
Jeg kan lide gamle aviser. Må jeg?
Jeg har intet at skjule. Bare kig.
- Sidste gang blev du indlagt. - Det er kun rod.
- Eller et advarselstegn. - Alle søger tegn på mit sammenbrud.
- Taler du med Natalie? - Beklager, at jeg vækkede dig.
Kan du hjælpe mig med at finde mine briller?
Gå i seng igen. Jeg dæmper stemmen.
"Det var godt, at dommer Cleland ikke lod sig vildlede af ekspertvidnet-
-som prædikede sin skodvidenskab."
"Heldigvis indså dommeren, at betjenten løj for sine kammerater."
Det er et brev til avisen, hvor Connor kaldes en "racistisk løgner".
Gæt, hvem der skrev det. Det var Frank Lemmons.
Frank Lemmons! Basketballdommeren.
Connor dræbte ham, da han ydmygede ham.
Connor dræber nok flere, som har gjort det.
David Koepfer, som indledte sagen. Anklageren Craig Scarlis.
Anhold Connor, før han også dræber dem.
- Hvad er der? - Vi har anholdt en Shane Murphy.
Han prøvede at dolke en i halsen foran 500 personer.
Men Connor...
Murphy har allerede tilstået begge mord.
- Hvorfor de ofre? - Chokeffekt.
Han passer perfekt på profilen. Han kan lide teater og faldskærmsspring.
Kendte du dem personligt?
- Hvad gjorde du med dragten? - Smed den.
Hvor? Hvordan fik du kniven forbi metaldetektoren?
- Man afslører ikke tryllekunster. - Han er ikke morderen.
Jeg tager mig af det.
Vil du give os et øjeblik alene?
Du kan ikke afbryde et forhør.
- Den forkerte. - Han tilstod.
- Han passer for godt på profilen. - Og hvad så?
Han så hende på tv og hørte listen, hun lirede af.
Han vil bare have opmærksomhed. I må anholde Connor.
Jeg er glad for din hjælp.
Det har været en lang aften for alle. Gå hjem og sov.
Hvad gør vi med timen i morgen?
Du kan undervise.
Sikker?
Det burde du have fået lov til første gang.
- Hvorfor sagde du nej? - Du gør nok for mig.
Du retter opgaver, kører mig rundt hele dagen...
Jeg ville ikke være afhængig af dig, når det gælder det eneste, jeg kan.
Doktor... Tak, men tro mig: Ingen kan erstatte dig i klasselokalet.
Nej, jeg rydder op.
Fint nok. Vil du have noget te?
- Har vi kantalupmelon? - Jeg kan købe en.
Det ville være dejligt. Tak.
- Hvad laver du? - Bestiller en taxi.
- Jeg vil advare politiet om Connor. - Max ville stoppe dig.
Var det derfor, du sagde det om forelæsningen, så han gik?
Jeg talte sandt.
Det med melonen var noget vrøvl.
- Ville du tale med Koepfer? - Ja, ellers vil folk dø.
Vi taler et mere privat sted.
- Hvordan kender du Koepfer? - Daniel Pierce. Jeg hjælper FBI.
- Med hvem? - Kate Moretti.
Jeg vil advare Koepfer om, at Kevin Connor er kommet ud.
- Han dræber alle, der ydmygede ham. - Hvor længe har du hjulpet FBI?
Længe nok til at vide, at de er inkompetente.
- De har anholdt den forkerte. - Godt, at nogen har styr på det.
Koepfer har været væk i to dage.
I må anholde Connor og advare anklager Scarlis.
Jeg ringer til Scarlis og får Connor anholdt.
Endelig en, der lytter.
- Giv mig et øjeblik. - Selvfølgelig. Tak.
Mimer du ikke noget hjælpsomt, så lad være.
Har Koepfer været væk i to dage?
Det er ulogisk. Hvorfor har vi så ikke fundet liget?
Hvad er Connors plan?
Nøgle?
Nøgle... Nøglering.
Nøgleben... Hovednøgle. Gal i hovedet.
Er det mig, der er frustrerende?
Du er ubrugelig.
Vil du have, at jeg går? Nå?
Det er gensidigt, kammerat.
Vi ses senere, alligator.
Nej, nej, nej.
Hør?
Luk mig ud. I begår en fejl.
Folk er i... Jeg er ikke gal!
Kate. Endelig. De låste mig inde.
Sagde du, at folk døde, hvis du ikke talte med Koepfer?
- Ja, men... - Han så dig som morderen.
Han valgte heldigvis at ringe til mig.
- Sagde han, at Koepfer er forsvundet? - Du er ved at miste grebet.
Nej, jeg er ikke mere vanvittig end sædvanligt.
- Advar Koepfer og Scarlis. - Connor jager dem ikke.
Jeg satte to agenter ved hans hus, da du sagde, at det var ham.
- Tror du på mig? - Jeg har flænset Murphys tilståelse.
Jeg er på din side. Har du ikke set det?
Godt. Så Connor tager den med ro, men...
Tænk, at han kidnappede Koepfer før. Nu holder han lav profil.
- Tænk, at nogen dræber for Connor. - En medskyldig?
- Han nævnte en søn. - Måske.
Men Koepfer dør, hvis vi ikke finder ham snart.
Dalton? Det er Moretti. Hent Connor igen.
Jeg er på stationen. Jeg kommer om et kvarter.
Bed agenterne sige, at vi har flere spørgsmål.
- Hvad er der, Daniel? - Det er Koepfer.
Nej. Jeg ville ikke dræbe Koepfer.
- Du kender alle ofrene. - Jeg er også forvirret.
Han taler måske sandt.
Kan nogen dræbe på dine vegne som hævn for, hvad der skete?
Måske din søn?
Han tog ikke engang imod mit fødselsdagskort. Det er ikke ham.
- Nogen gør det. Tænk efter. - Jeg mistede alt og alle.
Jeg betyder ikke noget for nogen.
ALT OM KOGNITIV BLINDHED
Du tager fejl, mr Connor. Du betyder noget for nogen.
Jeg ved nok hvem.
Psykologen Robert Mills skrev "Sindets øje".
Han vidnede for Connor i retten.
Husker I basketdommerens brev?
"Det var godt, at dommer Cleland ikke lod sig vildlede af ekspertvidnet-
-som prædikede sin skodvidenskab."
Mills blev fornærmet.
Mills kunne ikke hjælpe Connor og dræber dem, der ødelagde ham.
Hvorfor er Connor så vigtig?
I 2005 ramte en distraheret bilist Mills og familien.
Han talte i telefon og så dem ikke. Hustruen døde, og datteren blev lam.
Siden har Mills prædiket om kognitiv blindhed.
Han ville forbyde mobiler i biler.
- Ingen troede på ham. - Absurd.
1.100 personer kom til skade ved at gå og tale i telefon.
- Du er vist på hans side. - Ja. Minus mordene.
Fokuser.
Ja, Mills er frustreret, men hvorfor dræbe nu?
Datteren blev lam.
Hun døde for tre måneder siden pga. skaderne fra ulykken.
- Hvorfor folk fra Connor-sagen? - Hvorfor dræbte han ikke bilisten?
Dødsannoncer. Bilisten er stadig distraheret.
For fire uger siden døde han i trafikken.
Og ham, der knuste Mills' lovforslag?
Han talte i mobil og gik ind i en tom elevatorskakt.
- Har I beviser mod Mills? - Han er for klog.
Mills dræber foran mange vidner om og om igen.
- Vi må anholde ham. - Han er intelligent.
- Han tilstår ikke bare. - Skal vi tage ham på fersk gerning?
Mills straffer de uopmærksomme.
Vi giver ham lidt opmærksomhed.
I dag taler vi om morderen "den usynlige mand med leen"-
- med Jennifer Britton fra FBI's adfærdsafdeling-
- neuroforskeren Daniel Pierce og psykologen Robert Mills.
Hvad får nogen til at dræbe sådan?
Han vil have opmærksomhed, men stadig være anonym.
Han er en kujon, som vil skræmme.
- Man kan skræmme på nemmere vis. - Ja, men ikke så effektivt.
Hvad er værre end et uhyre, som slår til foran alle?
I din bog skriver du om faren ved at misse noget, som sker lige foran en.
Ja. Jeg viser-
- hvordan vi misforstår vores opfattelse og visuelle omgivelser.
Et eksempel?
Mobilselskaber mener, at man kan køre, mens man taler i telefon.
Men nej. Forskning har vist-
- at faren er, at hjernen skal være fri.
Hjerneaktiviteten, mens man taler i bilen, nedsættes med 37%.
Selvom det er sandt, har man jo stadig 63%.
Tolererer du at tale, mens man kører?
Det gør jeg altid og er aldrig kørt galt.
- Endnu. - Vi misser pointen.
Morderen vil ikke redde os fra distraherede bilister.
Han udfordrer vores viden om opfattelse.
Dolker en alligator en dommer, tænker ingen på opfattelse.
De tænker på mordet. Så sms'er de om det og kører i centret.
Morderen vil starte en dialog om faren ved kognitiv blindhed.
Hvordan ved du det?
Det er et følsomt emne for dig, dr. Mills.
Din hustru og datter døde i et uheld med en distraheret bilist.
- Skrev du derfor bogen? - Ja.
Den solgte ikke så godt. For tør og akademisk?
Det mente nogle.
Så alle var ligeglade. De skulle tvinges til at se på det.
- Hvad? - Du begyndte at myrde.
Så interesserede folk sig for emnet.
Nu har du din chance. Vi optager det for at sende det senere.
Bliver det vist, hører millioner dig.
Men ingen gider en tør diskussion.
Medmindre du tilstår, skrottes optagelsen.
Jeg kan ikke...
Tilstå, dr. Mills.
Lad folk høre dit budskab.
Gør det for din datters skyld, så hendes død ikke var nyttesløs.
Vi blev ramt på vej hjem fra Rachels balletforestilling.
Bilisten talte videre i telefonen, efter at han ramte os.
Idioten troede ikke, at faren i distraktioner gjaldt ham-
- så min lille pige... mistede sin mor...
...sine ben og til sidst sit liv.
Jeg begyndte at slå ihjel for at få folk til at vågne op.
Jeg har taget nogle få liv-
- men mine handlinger vil redde tusinder.
Godt klaret.
- Sæt mig ikke på tv igen. - Du var god.
FBI vil måske give dig bonusser for at være på tv.
Jeg kører dig hjem om lidt.
Hun kan virkelig lide dig.
- Kan du ikke se det? - Hvad snakker du om?
Jeg har kendt hende længe. Hun plejede at være sådan mod mig.
Det kommer ikke dig ved, men vi er kun kolleger, venner.
- Er du ikke vild med hende? - Nej.
Bland dig ikke, hvis du ikke er hendes mand mere.
Jeg vil ikke blande mig. Jeg kvajede mig for længe siden.
Hun fortjener bedre end mig, men også bedre end en, som ikke er...
- Rask? - Nej, interesseret.
Ingen af os er nok særlig god for hende.
- Hun skal komme videre. - Jeg stopper hende ikke.
Ikke? For det ser ud til, at du giver hende forhåbninger.
Du gør det næppe med vilje-
- men hvis du holder af hende, og det gør du nok-
- burde du sige, at du ikke er interesseret.
I er delvist blinde.
I tror, at I ser verden, som den er, men I overser noget.
Sandt. Når vi åbner øjnene, skinner lyset ind på nethinden.
Fotoreceptorer tolker lyset og sender informationen til hjernen.
Men et stykke af nethinden mangler receptorer.
Det stykke kaldes den blinde plet. Alle har en.
Hvorfor ser vi så aldrig et sort område i synsfeltet?
Godt spørgsmål.
Professoren er tilbage. Velkommen tilbage.
Nej, nej. Du har vist styr på det, mr Lewicki. Fortsæt.
Men ødelæg det nu ikke.
Vi ser ikke den blinde plet, fordi hjernen kan gætte, hvad der er der.
BETJENT RENSET
Den udfylder automatisk den tomme plads.
Af og til ved vi, hvad vi vil se.
Og vores neokortex forvandler det til en virtuel virkelighed.
Det betyder, at noget af den verden, vi ser, kun er en illusion.
Det er skræmmende, for det gør os sårbare.
Hvordan afslører vi så vores blinde plet?
Hvordan kan vi se sandheden, som er lige foran os?
Man kan begynde med at åbne sindet.
Filosoffen Henri Bergson sagde:
"Øjet ser kun, hvad sindet er villigt til at forstå."
Anders Pedersen BTI Studios