THE KILLING Sezonul 4 Episodul 6
Sergent Billings. Domnule.
Am găsit ceva.
Tubul unui cartuș de pușcă.
Continuați să-l căutați pe Stansbury.
M-ai auzit. Fă-o.
Să mergem.
Unde naiba se pun bateriile, în asta.
Am auzit că face milkshake ca lumea.
Ce se întâmplă cu tine?
- Nimic. - Nimic?
Nu ai avut stare toată dimineața.
Și în ultimele săptămâni,
nu știu unde ești.
Ce s-a întâmplat?
Spune-mi.
Iubitule,
te rog.
A fost un...
un incident.
Și este...
Este ceva rău.
Ceva foarte rău.
Trebuie să fac...
Trebuie să fac o alegere.
O alegere? Ce tot spui?
Între mine și ea?
Sarah?
Ce ai făcut, Stephen?
O să afecteze copilul nostru.
Sunt un rahat ca tatăl meu.
Nu, nu ești.
Nu ești.
Tu spui așa, dar...
Nu știi ce spui pentru că...
nu știi ce am făcut.
Indiferent ce s-a întâmplat...
nu contează.
Nu acum.
O să avem un copil.
Atât și nimic mai mult.
Bună ziua. Ce mai faceți?
Bine, minunat.
- Care e pH-ul? - Șase.
- Sunteți gata să vedeți copilul? - Indiscutabil, da.
Suntem emoționați. Nu-i așa iubitule?
Da.
Asta e partea cea mai frumoasă.
Pe lângă faptul că o să aveți un copil.
O să te lovească bine.
Mai întâi să ascultăm.
Ce e asta?
Inima fetiței tale.
Este fată?
Felicitări.
Hai Holder, nemernic prost.
Detectiv?
Comisarul adjunct e gata să te primească.
Bine.
Detectiv Linden.
Lasă-mă să intru. Lasă-mă să intru.
- Ce s-a întâmplat? - Au încercat să mă omoare.
M-au urmărit și apoi... au tras în mine.
- Cine a tras în tine? - Au tras în mine.
AJ și Lincoln. În pădure.
Mi-au spus s-o omor. Voiau s-o omor.
- Pe cine să omori? - Pe mama. Sunt nebuni.
Țipau într-una, "Ucide, ucide, ucide."
Gata Kyle, respiră adânc. Calmează-te și respiră.
Ei au pus arma în camera mea.
Știau poziția cadavrelor pe podea.
Iar ea avea arma. Colonelul Rayne avea arma.
Au acționat împreună. Au acționat împreună. Doamne.
Nu vreau să-mi amintesc. Nu vreau să-mi amintesc.
Gata. Nu trebuie să-ți amintești.
Nu trebuie. Ești bine. O să fie bine.
Nimeni nu o să te rănească. Îți promit.
Nimeni nu o să te rănească. Ești bine.
- Ești bine. - Vreau să merg acasă.
Știu. Știu.
Vreau mandatul de percheziție, acum.
Sună-mă imediat ce aprobă judecătorul sau o să mă duc direct la procuror.
O să pleci?
Trebuie să plec un pic.
Ești în siguranță aici pe insulă. Nimeni nu știe că ești aici.
Totul e atât de verde.
E ceva ireal.
Probabil așa arată Raiul.
Și acela e Copacul Vieții.
Nimeni n-o să te găsească, Kyle.
De asta ești aici? Ca nimeni să nu te găsească?
Trebuie să dormi.
Linden.
Da. Vin acum.
Nu-i găsesc nicăieri pe Knopf, Fielding sau Stansbury, doamnă.
Am verificat dormitoarele și toate sălile de clasă.
- Continuă să cauți. - Probabil au plecat din campus, doamnă.
Nu vreau să te mai vâd până când nu-i găsești.
E limpede, cadet?
Unde ai fost?
Ce ai făcut?
Răspunde?
Știe.
Totul. Și-a amintit totul.
- Nu e posibil. - L-am verificat.
Am vrut să vedem dacă-și aduce aminte și și-a adus.
Lincoln a avut tot timpul. dreptate.
Era doar o problemă de timp până ce își aducea aminte.
Trebuie să-l omorâm imediat ce se întoarce aici.
Ai grijă ce ton folosești cu mine, cadet Fielding.
- La naiba cu rahatul ăsta, cu cadet. - Nu vorbi cu ea așa.
De ce o aperi?
Nu-i pasă de noi.
Niciodată nu i-a păsat.
Știa că Kyle își va aminti și nu i-a păsat.
Eu zic s-o facem.
Chiar aici.
Chiar acum.
S-o omorâm pe cățea.
Ce i-ai făcut lui Kyle?
Răspunde!
Ai spus că dacă avem încredere în tine totul va fi bine.
Dar nu e.
Nimic nu e bine.
Cum îndrăznești să-mi vorbești despre încredere?
Mi-ai furat mașina să te duci la casa aia.
Ai luat o armă cu tine.
Apoi, când totul s-a terminat,
ai venit la mine să repar ce-ai făcut.
Ai spus că suntem o familie.
Dar ești o mincinoasă. Ai mințit. Îți pasă doar de el.
Am rezolvat problema pentru tine. Ce mai vrei?
- Altfel ajungeai la închisoare. - Rahat.
Totul a fost un rahat!
M-ai folosit. Nu-ți pasă de mine. Îți pasă numai de el.
Acum o să-mi spui de ce.
Nu.
N-o să fac asta.
Cu cine crezi că vorbești?
Acum, tu o să-mi spui
ce i-ai făcut
cadetului Stansbury.
Nimic.
A scăpat.
Ești mulțumită?
O să meargă la poliție și o să le spună tot.
Vom merge la închisoare!
Nu dacă respectăm planul.
Să te ia dracu'.
Și planul tău.
AJ, hai să plecăm.
Unde vă duceți?
Nu plecați!
- Nu puteți intra... - Dă-te la o parte.
Dă-te la o parte.
- Împușcături. - Mișcă, mișcă.
Sus.
- De unde vin împușcăturile? - Pleacă de aici!
- Gata? - Da.
- Poliția! - Poliția! Lasă arma!
- Lasă arma! - La podea!
- Stai jos! - Verifică-i.
- Sunt morți. - Dumnezeule.
Jos! Jos! Înapoi!
Lasă arma, Margaret.
Holder,
totul e sub control.
Eu am omorât familia Stansbury.
Arestați-mă.
De ce i-ai împușcat dacă erai gata să mărturisești?
Alibiul tău se verifică, avem casetele de la hotel.
Nu ai fost în casă în noaptea aia.
- De ce minți? - Nu mint.
Mărturisesc.
Sunt soldat.
Știu să accept consecințele acțiunilor mele.
Așa stă treaba în lumea mea.
Pe cine aperi?
L-ai protejat încă de la început.
Ai curățat mașina.
Ai făcut tot ce ai putut să ne ții departe de el.
Lasă arma, Margaret.
Nu Philip i-a dat lui Kyle soldățeii, tu i-ai dat.
Șaptesprezece soldăței,
câte unul de ziua lui de naștere.
Acum șaptesprezece ani, ai pierdut un copil. A fost cea mai mare pierdere a ta.
Copilul nu a murit, nu-i așa?
Nu pe Philip l-ai urmărit în toți acești ani.
Nu pe el voiai să-l vezi când stăteai în fața casei,
când mergeai în acele călătorii.
Era vorba de Kyle.
Pentru că este fiul tău.
Nu-i spune, te rog.
O să creadă că nu l-am dorit.
Nu va înțelege niciodată.
Nu sunt făcută în acest fel.
Să iubești un copil
te face să-ți deschizi larg inima.
Philip doar...
Nu l-a iubit niciodată pe Kyle.
Acum știu asta.
De ce nu mi-am dat seama?
Doar...
de-a lungul anilor...
l-am urmărit.
Acolo era mereu tristețe.
Trebuia să vezi.
Dar s-a întors la tine.
Am crezut că a murit, în noaptea aia.
Dar a scăpat.
Fiul meu trăia.
Am avut o a doua șansă să-l cunosc și el a fost...
A fost rănit.
Trebuie să mă arestezi.
Eu l-am părăsit.
Eu sunt de condamnat. Nu el.
Eu. Mama lui.
Eu știu cum e să pleci.
Cât de greu e să rămâi.
Știu.
Lasă arma jos.
Ai dreptul să taci.
Orice spui poate și va fi folosit împotriva ta la tribunal.
Ai dreptul la un avocat.
Dacă nu-ți poți permite un avocat, vei primi unul din oficiu.
Înțelegi ce drepturi ai?
Hei, Linden.
Linden.
Să mergem să-l luăm pe Kyle.
Ea a mărturisit.
Și ce? Minte.
O arestez pentru uciderea lui Philip, Linda,
Phoebe și Nadine Stansbury.
Nu, nu pentru asta.
O arestezi pentru uciderea celor doi puști care zac în biroul ei.
Asta e.
Nu ea a omorât familia Stansbury.
Nu-l atinge.
Tu ai luat tubul de cartuș.
Ce?
Nu s-a pierdut. Tu l-ai luat.
Era asigurarea ta pentru cazul că s-ar fi descoperit vreodată.
Aveai dovada că eu sunt făptașul.
Tu și Reddick ați stat de vorbă. V-am văzut.
Trebuia...
Trebuia să-mi dau seama că o să mă trădezi și pe mine.
Liber!
Ușa din spate nu se închide.
Așa am intrat în noaptea aia.
Nu te simți bine. Nu știi ce spui.
Îmi aduc aminte.
În casă...
Îmi aduc aminte totul.
Nu ar trebui să fii aici. Te rog. Să mergem.
Dar aici sunt acasă.
Locul unde se presupune că ești în siguranță, ești iubit.
Tata mă ura.
Am văzut asta în ochii lui, în fiecare zi din viața mea.
Iar mama, pentru ea nu existam.
Pentru nimeni.
Poate eu sunt.
Poate s-a rupt ceva în mine.
Poate s-a rupt ceva în mine și toată lumea știa.
Mă urau.
Familia, școala,
oriunde mă duceam, toată lumea mă ura.
- Gata, Kyle. - Ei habar nu aveau ce înseamnă ura adevărată.
Vrei să fii soldat? Vrei să fii bărbat?
Trebuie să înveți să ucizi ce iubești, rahat laș ce ești.
- Acum fă-o. Ucide, ucide, ucide. - Cățeaua, ucide-o!
- Ucide, ucide, ucide. - Ucide, ucide, ucide.
Ucide, ucide, ucide.
Vreți s-o facem?
Hai s-o facem.
Să omorâm pe cineva.
Urma să le arăt ce înseamnă ura adevărată.
Uneori facem ceva greșit ca să îndreptăm lucrurile.
Dar lumea nu înțelege, cum ar putea?
Sunt momente când trebuie să faci alegeri imposibile.
Chiar crezi asta?
Voiam să mor.
Trebuia să fie în noaptea aia.
Dar nu mai erau gloanțe în arma lui Lincoln,
așa că am luat arma tatei.
Voiai să mori, dar o parte din tine voia să trăiască.
Te rog.
Kyle, nu mai e timp, trebuie să plecăm.
Doare. Doare așa de tare încât trebuie...
Ce?
Nu știu. Nu știu. Nu știu cum...
Orice, spune-mi, o să te ajut.
Spune-mi ce-ți trebuie.
Vom găsi o cale.
Ajută-mă.
Atunci spune-mi.
Spune-mi ce ai făcut.
Așa va fi bine.
Stinge lumina, omule. O să ne vadă.
O să ne vadă naibii.
- Kyle? - Ce naiba se întâmplă?
Ce credeți că faceți aici? Afară!
Doamne!
Doamne! Nu!
La naiba. La naiba.
Ieși naibii afară.
Nu! Nu!
Nu!
Nu! Oprește-te! Nu face asta!
Nu! Nu!
Te rog, nu!
Am trecut din cameră în cameră până când s-a lăst liniștea.
În sfârșit eram singur.
Dar de fapt nu eram singur.
A plecat monstrul?
Închide ochii, puiule.
Închide ochii, te rog.
N-o să te doară.
Îmi pare rău, puiule.
Îmi pare rău.
De ce?
Ochii ei.
N-o puteam privi în ochi.
Vezi?
Eu eram monstrul.
Eu eram.
L-am omorât pe James Skinner.
L-am împușcat de două ori.
L-am pus în mașină și am împins-o în lac.
Holder nu are nimic de-a face cu asta.
I-am oferit posibilitatea unui târg.
Cu copilul pe drum, credeam că el e veriga slabă.
Știam că tu nu ești.
Nu tu, Sarah.
Mi-a spus să mă duc dracu', în cele din urmă.
Îmi cunosc drepturile.
Nu vreau un avocat.
Tot ce am spus este probă la tribunal.
Semnez orice vrei.
Mă poți aresta.
Domnule comisar adjunct.
Stai jos, detectiv Linden.
Sarah, a trecut ceva timp?
Ce face fiul tău?
Jack, bine?
Este la liceu, din ce-mi aduc aminte.
Ce înseamnă asta?
John mi-a spus de zvonurile
despre locotenentul Skinner.
Conform acestor zvonuri
el era numitul Pied Piper, ucigaș în serie.
Da. El a omorât acele fete.
Nu e un zvon, e adevărat.
Așa că l-am împușcat.
L-am ucis.
Cred că grșești, detectiv.
Raportul oficial al medicului legist.
Cauza morții locotenetului Skinner
a fost o rană la cap prin auto-împușcare.
E considerată sinucidere.
Îmi pare rău de pierderea suferită.
Aveai o relație personală cu locotenentul Skinner, din câte am înțeles.
Asta și stresul adunat cu ocazia ultimului caz
și verdictul de sinucidre au fost o lovitură.
Nu s-a sinucis și știi asta.
Tu...
m-ai pus în acest scaun.
Bucuros te-aș închide pentru restul vieții tale.
Dar imaginează-ți reacția publicului dacă un polițist, un detectiv de rang înalt,
a fost ucigașul copilelor.
Pagubele vor fi ireparabile.
Pentru cine?
- Pentru tine? - Joe Mills a ucis acele fete.
Joe Mills nu le-a omorât.
Skinner a mărturisit.
Ai vreo înregistrare?
Ce dovezi ai, detectiv?
O să mă duc la presă.
Ai antecedente...
de boală mintală, Sarah.
Mi-a făcut plăcere să te văd.
Mereu cel cu conștiință.
Uneori nu e suficient.
Ce faci aici?
Cred că ai vrea să ai asta.
E al fiicei tale.
Nu trebuia să-ți spun acele lucruri.
Îmi pare rău.
Nu aveai niciun drept să-mi vorbești așa.
Știu.
O să fiu tată.
O să am o fetiță.
Nu vreau s-o dau în bară, ca tată.
Atunci ai grijă.
Unde e partenera ta? O cheamă Sarah, parcă?
- Mai lucrați împreună? - Trebuie să plec.
Care-i treaba, albinuțo?
Vreau căpșuni și limonadă, tăticule.
Dar Parker nu putea primi decât una pentru că e ziua mea, nu a ei.
Așa e domnișoară, e petrecerea ta, nu a ei.
Nicio grijă, te apăr eu.
Fără limonadă vegan, tati.
Are un gust de caca.
Nu. Niciun caca vegan, jur.
Am promis.
Kalia, prințesa mea, dă-i tatălui tău un pupic.
Trebuie să te bărbierești, Domnule Flavor-Saver, pentru ziua mea, pentru că e scârbos.
Du-te și învață.
Vin și te iau de la mama, sâmbătă, bine?
Dumnezeu, mi-a dat liniștea să accept lucrurile pe care nu le pot schimba...
curajul... - Amin.
Să schimb lucrurile pe care pot...
și înțelepciunea să știu diferența dintre ele.
- Amin. - Amin.
- Cu siguranță. - Bine.
Zece minute pauză, fumați, mergeți la toaletă înainte să înceapă.
Aduceți și jurnalele pentru că ați acceptat o misiune, da?
Pasul Unsprezece, o legătură zilnică cu Dumnezeu așa cum îl definiți.
Bine, terminați cu prostiile și începeți să scrieți.
Uite-te la tine Jose. Ești primul.
Fir-ar să fie.
1-900- Linden. Sună și vei primi.
Bună.
Bună, Holder.
Cum merge, Linden?
Am auzit că ai o slujbă nouă.
Văd că ai o nouă eșarfă.
Da, trei la preț de una.
Hei Linden, faci glume?
Arăți bine.
Și tu.
Arăți fericit.
Fericit, bucuros și liber, ăsta-s eu.
Sunt tătic.
- Am o fetiță. - Minunat.
Cum o cheamă?
- Kalia. - Ce nume frumos.
Este zeița vieții și morții în tradiția hindusă.
Acum ești hindus?
Știi cum e.
Când te-ai întors?
Nu m-am întors, sunt doar în trecere.
Am tot fost pe drumuri în ultimii ani.
O vreme la Chicago. Jack e la facultate acum.
- Este aproape cât tine de înalt. - Ce? Măi să fie.
L-ai găsit în drumurile tale prin lumea largă, Linden?
Pe tipul rău.
Nu există un tip rău.
Este... nu știu, viața.
Am încercat cel puțin. Cel puțin noi am încercat.
Da, am încercat.
Oricum, eu...
Mi-a părut bine să te văd, Holder.
De ce ai venit?
Pe bune?
Hm?
Niciodată...
nu am avut o casă adevărată în care să cresc.
Știi, o casă.
Niciodată nu am fost legată de un loc.
Toată viața, am căutat asta...
știi.
Cred că există totuși undeva.
Doar trebuie să-l găsesc.
Cred, poate...
că acea casă am fost noi.
Eu și cu tine în mașina aia tâmpită...
căutând, fumând.
Cred că asta a fost totul.
Îmi pare rău.
Trebuia să-mi dau sema că tu ești o persoană care rămâne mereu.
Și ai fost cel mai bun prieten al meu.
De ce nu rămâi?
Rămâi.
Cred că acest oraș...
este pentru mine orașul morților, este...
Este o problemă de percepție, nu-i așa?
Închide ochii.
- Ce? - Închide ochii.
Nu. Ești așa de ciudat.
Doar închide ochii.
Încearcă.
Poate așa o să vezi ce e real...
în fața ta.
Nu sunt o stafie, Linden.
Nu sunt nici mort.
- Mă duc să-mi iau bilet, trebuie să plec. - Linden.
Da?
La revedere.
Traducerea și adaptarea © Pogăru'
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania