1500 onnekasta australialaista näyttäisi Australian taistelutahdon-
- je estäisi Japanin invaasion.
He ovat matkalla Uuden-Britannian pääkaupunkiin Rabauliin.
Heti purettuaan tavaransa he menevät lähimmälle rannalle.
Ovatko aallot yhtä hyvät kuin Bondissa?
Mikä onkaan parempaa kuin tanssi trooppisella rannalla-
- kauneimpien tyttöjemme kanssa? Valitse yksi minulle, kaveri.
23 tammikuuta 1942 iskivät japanilaiset Rabauliin.
Haavoittuneetja heidän hoitajansa evakuoitiin Vunapopelle.
Tämä tarina perustuu todellisiin henkilöihin ja tositapahtumiin.
- Nautitko sinä sodasta, sisko? - Makaisin mieluummin rannalla.
Mitä lähetysasemalla tapahtuu?
Sinä ja minä etsimme hienon rannan ja jatkamme siitä mihin jäimme.
Mihin he evakuoivat meidät sitten? Moresbyhyn vai Darwiniin?
- Kai aluksemme hakevat meidät? - Joo, lyötyään takaisin japanilaiset.
- Mejuutumme siis tänne? - Et kai sinä pelkää japanilaisia?
En, mutta joudun sietämään sinua kunnes sota on loppu.
Boris!
Tuo vuohi karkaa mitä sitten teetkin.
Boris!
Jotkut lähetysaseman hoitajat ovat luvanneet auttäa meitä.
Ja nunnilla on vähän lääkettä ja siteitä.
- Tarvitaanko jotain muuta akuutisti? - Arkkuja.
- Minä tarvitsen tiputusta. - Minulla on kädet täynnä.
Sisar.
- Pian valmis. Pane nyt vauhtia. - En halua tehdä hänelle pahaa.
Jos et saa peukaloa pois niin se tulehtuu.
Kay, auta täällä näin.
Ajatella että jäätjapanilaisilta eloon ja kuolet nunnan kädestä.
- Mikä sinun nimesi on? - Dave.
- Mistä lähtien laitatte poikia sotaan? - Siitä kun miehet loppuivat.
Ovatko potilaat saaneet lääkkeet? Älä vain seiso siinä. Pane vauhtia!
Lääkärin arvostelu on samaa kuin sanoisi paavin saarnaa tylsäksi.
Sitten me saadaan kärsiä siitä.
- Me jatketaan taistelua. - Millä? Eihän meillä ole aseita.
- Käskyt ovat käskyjä. - Älä piittaa niistä.
Armeija hylkäsi meidät tänne.
Niillä ei ole oikeutta pyytää meitä kuolemaan.
Hylkäisitkö sinä potilaasi? Minä en voi hylätä miehiäni.
- Meidän pitää häipyä. - Anna minulle hymy muistoksi.
Miksei meitä evakuoitu?
Perääntyminen on rumaa armeijassa. Joku kenraali olisi saanut hävetä.
- Mitä japanilaiset tekevät? - Kohtelevat meitä sotavankeina.
Huhutaan että he raiskasivat hoitajia Hong Kongissa-
- joten minulla on varalta tämä.
Minä kuolen mieluummin kuin annan niiden pirujen koskea itseäni.
Maailman tarttuvin tauti on paniikki ja sitä minä en täällä salli.
Jatketaan nyt siis töitä.
- Olemmeko saaneetjotain käskyjä? - Univormujen pitää olla puhtaat.
Ja meidän pitää toimia itsevarmasti.
Olen rukoillut sen nuoren sotilaan puolesta.
Älä rasita itseäsi. Hänellä on kuolio.
- Jääkö hän henkiin? - Ehkä, jos leikkaamme hänet.
Muttä puudutusaine on loppu.
Tunnetko ketään joka osaa muuttäa veden kloroformiksi?
Amerikkalaiset tulevat pian.
He menettivät kaikki alukset Pearl Harborilla-
- joten me saadaan tulla toimeen japanilaisten kanssa.
- Mitä ne tekevät meille? - Se kai jää nähtäväksi.
Ole kiltti...
Sano minua Bereniceksi.
Lorna Whyte.
Ei hätää, ne ovat monen kilometrin päässä.
Minä en pelkää. Olen varma että Jumala suojelee meitä.
Jumala ei ole valkoinen, ei pelaa krikettiä eikä välitä kohtalostasi.
Anteeksi, mutta on vaikea uskoa, jos ei saa nukkua kolmeen päivään.
Meillä on oma pikku parannuskeino unettomuuttä vastaan.
- Se vaatii muutakin kuin vihkivettä. - Se on konjakkia.
Lääketieteelliseen tarkoitukseen, tietysti.
Olen pahoillani ettei minusta ollut mitään apua sairaalassa.
Ei sillä ole nyt mitään väliä.
Meidät ehkä raiskataan ja ammutaan ennen sunnuntaita.
Haluatko tupakan juoman lisäksi?
Sisaret...
Sisaret!
Mitä nyt?
- Mitä nyt? - Amerikkalaiset ovat täällä!
Minähän sanoin ettei Jumala hylkää meitä.
Jumala siunatkoon Amerikkaa!
Tuo ei ole heidän lippunsa.
Evakuoidaanko me potilaat?
Kaikki saavat pelastaa itse itsensä. Ole fiksu ja häivy täältä!
Tulkaa takaisin! Ette te voi vain jättää meitä!
Ette te voi jättää potilaita!
- Meidän täytyy hakea lääkärit. - He ovatjo häipyneet.
- Antoivatko he jotain määräyksiä? - Kyllä, kaikki saa pelastaa itsensä.
Miten he saattoivatjättää meidät?
- Mitä oikein tapahtuu? - Mene makuulle.
Pitäkää kiirettä!
Lukitkaa kaikki ovet.
Anna meille meidän jokapäiväinen leipämme ja anna velkamme-
- anteeksi kuten me annamme meidän velallisillemme...
Me antaudumme! Älkää ampuko!
Me olemme Punaisen Ristin hoitajattaria.
Halt! Sofort!
Heil Hitler!
Piispa Leo Scharmach, Hitlerin henkilökohtainen lähettiläs.
Tämä lähetysasema on Saksan aluetta ja Führerin suojeluksessa.
Hän on tehnyt paikkakuntalaisista kunnianatseja.
Määrää hänet ampumaan!
Selittäkää sitten ylemmillenne miksi olette julistaneet Saksalle sodan.
Lähetän sitten laskun teidän aiheuttamistanne vahingoista.
Heil Hitler!
Anna minun auttaa.
He ovat luostarista, Berliinistä.
Japsit tuolla ulkona, natsinunnat täällä. Vain italialaiset puuttuu.
Silloin sinulla on onnea. Isä Rasistis on Roomasta.
- Se täytyy ottäa pois. - Se on lääkärin tehtävä.
He kehuvat taitojaan muttä me selviämme siitä jos meidän täytyy.
- Onko meillä oikeat varusteet? - Voimme amputoidaja kauterisoida.
Eikä morfiinia ole?
Teemme kuin Lordi Nelsonin aikaan. Täytämme hänet luostarin konjakilla.
Valitettavasti kaksi japanilaista löysi pullon.
- Sitten peli on pelattu. - Ei sinne päinkään.
- Mihin sinä menet? - Pubiin.
Kapteeni sanoo että te ette saa lääkkeitä tai puudutusainettä.
Minä pyydän vain alkoholia. Sakea.
Mihin nainen tarvitsee sakea?
Hän juottäa sotilaan humalaan että voimme katkaista hänen jalkansa.
- Ja hän antaa naisen tehdä sen? - Kyllä, muuten hän kuolee.
Nainen tarvitsee sakea puudutukseen.
Antakaa hänelle sakea.
Juo kanssani.
Hän ei saa lähteä täältä.
Kapteeni sanoo että sinun pitää jäädä. Juo.
Juo.
Ei.
Minä juon vain maitoa.
Minä en aio antaa sinun mennä. Juo!
- En! - Juo!
On liian aikaista kuolla 19-vuotiaana.
Hän olisi elänyt 20-vuotiaaksi jos lääkärimme eivät olisi häipyneet.
- Anna minun hoitaa nyt. - Ei tarvitse.
Minun olisi pitänyt pelastaa hänet.
Jos olisit luovuttanut kapteenille olisivatjapsit ottäneet muutkin.
Etkö usko että he tekevät sen joka tapauksessa?
Tämä oli hänen tyynynsä alla.
Rakastan Rabaulia. Tyttöjä kaikkialla.
Minä en ehkä kuolekaan koskemattomana.
Kiväärini on 1. maailmansodasta. Ei ihme että sillä osuu huonosti.
Ainoat naiset Vunapopessa ovat nunnia ja sairaanhoitajattäria.
Osa ei ole hassumpia jos pitää vanhemmista naisista.
Olen ollut vanki tammikuusta 1942. Minä selviän kohtalaisesti.
Minä kaipaan Leniä ja hänen hullua pilailuaan.
Pahinta on ettei tiedä kuinka kauan täällä joutuu olemaan.
Jotkut sodat kestävät viikkoja mutta joku kesti kai 100 vuotta.
100 vuotta ilman kylpyä, poikia tai kaljaa!
Minä olen nyt ollut kolme viikkoa ilman ja alan jo tulla hulluksi.
Nunnat eivät valita koskaan. He jakavat kaiken potilaiden kanssa.
Piispa Scharmach hoitaa paikkaa kuin japanilaisia ei olisikaan.
Hän on kuin itsevarma armeijan lääkärijoka jakaa määräyksiä.
Nunnatjumaloivat häntä.
Joskus paikalliset auttavat meitä tapaamaan sotilaitamme viidakossa.
Me vaarannamme henkemme muutaman minuutin takia.
- Tämän täytyy olla syntiä. - Hengen palastaminen ei ole syntiä.
- Olet todella tervetullut näky. Len!
- Sinä näytät kauhealta. - Olen vain hukannut partaveitsen.
Tässä on vähän ruokaa ja minä sain myösjoitakin ylimääräisiä juttuja.
Sukkia, vähän tupakkaa ja Raamatun.
Raamatun? Et kai sinä ole tulossa nunnaksi, Lorna?
Meillä ei ole savukepaperia, niinpä käytämme tätä.
Älä sano piispa Scharmachille että olin täällä. Hän voi olla petturi.
Paikalliset kertovat mitä me teemme ja hän kertoo japanilaisille.
- Ettekö voi pysäyttää häntä? - Ei, hänhän on tuolla sisällä.
Minä tiesin että sinä et pettäisi minua.
Joskus yöllä...
...minä ajattelen meitä...
...talossa... täynnä lapsia.
Tuo oli tyhmintä mitä minä olen kuullut.
Minun on täytynyt hourailla.
Heitä se yli.
Hitto vieköön!
- Anna sen olla! Juokse! - Japsit ampuvat sinut vielä!
Vartijoita!
Juokse pois täältä!
- Mitä he tekevät tuolla? - Piispa ottaa häneltä ripin.
Tuolla ulkona ei ole enää yhtään pappia.
Suzuki, tämä on Lorna.
- Mitä hän halusi? - Kuullajonkun ystävällisen sanan.
- Raukalla on koti-ikävä. - Hän on japsi jos et ole huomannut.
- Suzuki ei ole kuin ne muut. - Anna hänelle kivääri, niin hän on.
Heillä ei ole tunteita.
Hän näytti kuvaa äidistäänja itki. Hän on tuskin 15-vuotias.
Sinä haluat siis piristää häntä ja tehdä hänet vahvemmaksi-
- että hän voi ampua australialaisia?
Len!
Lorna! Jos he näkevät että tunnet hänet, niin sinuakin kidutetaan!
Tämä mies on keisarin vihollinen. Näin me teemme vihollisillemme.
Kaikkien täytyy katsoa, muuten saatte tehdä hänelle seuraa.
Katso, muuten he ampuavat sinutkin.
Siitä vain, senkin paholaiset!
Tehkää se sitten! Minä en pelkää!
- Lorna... - Häivy.
Minä olen todella pahoillani.
Sinä haluat kai kertoa että Len on taivaassaja tanssii enkelien kanssa.
Yritä syödä vähän. Se on hevosen lihaa.
Kun olimme aidan luona Lenin kanssa sanoit että se oli syntiä.
Tunnustitko sinä sen synnin Scharmachille?
- Minä en ymmärrä. - Len sanoi että hän on vakooja.
Ei, tämä ei ole piispan töitä.
Tunnustitko sinä Scharmachille? Tiesikö hän että minä autoin Leniä?
Piispa Scharmach ei ole kavaltaja.
Jos jollain on syy Lenin kuolemaan niin sinun armeijasi kenraaleilla.
Hejättivät teidät tänne.
Jos piispa ei olisi pelastanut teitä niin olisitte kaikki nyt kuolleita!
Miten kaikki voi vain jatkua kuin mitään ei olisi tapahtunut?
Minun täytyy antaa ilmi Scharmach ettei kukaan muu joudu petetyksi.
Katsokaa!
- Tätä me tarvitsemme, lisää japseja. - Ei, he ovat amerikkalaisia!
Ei, jenkit ovat kaukana täältä.
Ei, he ovat lopultakin täällä pelastamassa meidät!
- Mitä on tekeillä? - Meidät on pelastettu!
Menkää suojaan!
Alas sänkyjen alle!
- Huolehdi muista. Minä voin hyvin. - Istu rauhassa.
Se on vain naarmu. Laita siihen side.
Minä en ole yksi sinun nunnistasi.
Puhuitko noin armeijan lääkäreille? Ei ihme että he lähtivät.
Ai!
Huolehdi heistä. Minä teen tämän itse.
- Lorna, me tarvitsemme apua. - Lisää sidettä ja vettä tänne.
Piispa.
- Tarvitsisitte viimeisen voitelun. - Kuinka uskallat pilailla...
Sirpale on pikku haavassasi ja painaa kaulavaltimoa.
Minä en ymmärrä.
Se voi puhjeta milloin tahansa ja te vuodatte kuiviin hetkessä.
Voin ottäa sirpaleen nyt pois mutta tiedän että te olette varattu.
- Kiitos että pelastit piispan. - Minä tein vain työtäni.
Sinun tyyliisi ei kuulu vaatimattomuus.
Joskus luulen että sinusta voisi tulla nunna.
Minä en pilaile. Nunnat antavat kolme lupausta.
Köyhyys, siveys ja tottelevaisuus.
Sinä olet ilmeisesti köyhä. Olet siveä, ilman että olet valinnut sen.
Sinä olet tottelevainen japanilaisia kohtaan ja sinä kannatjo huntua.
Tervetuloa luostariin, sisar Lorna.
- Mikä tämä on? - Me rakennamme pommisuojaa.
Jenkkien on täytynyt erehtyä. He eivät pommittaisi nunnia.
Joo, jos he tuhoavatjapanilaisten tukikohtia. Tästä ei tule lahtaamoa.
- On aika levätä vähän. - Sinä et saa kauan peitellä meitä.
Japanilaiset sulkevat sairaalan.
Heidät siirretään Rabauliin, heidän oman turvallisuutensa takia.
Ole kiltti, Bert.
Lenin viimeiset miehet on vangittu.
Heitä on niin vähän ja he näyttävät kamalilta.
Anna heidän saada jäädä eloon.
Sinun suosikkisi.
- Nähdään, sotilas. - Etkö halua tulla mukaan, sisar?
- Ei, voin vain pahoin matkalla. - Voitko hakea sidettä matkalle.
Lhanaa! Llmaisia tupakoita.
Suzuki?
- Missä he ovat? - He lähtivätjuuri.
- Yksi haluaa naimisiin kanssasi! - Odottäkaa!
- Nähdään, sisar! - Ei, se on ansa!
- Suzuki ei tekisi sitä. - Australialaisverta oli kaikkialla.
- Konnichiwa. - Auf Wiedersehen.
Konnichiwa.
- Talossani ei saa olla naisia. - Japsit murhasivat australialaisia.
Teidän täytyy heti ottäa yhteyttä Punaiseen Ristiin.
- Unohda se, Kay. Hän on heittiö. - Heidät lahdattiin.
Paikassa nimeltä Tol.
Yli 100 australialaissotilasta. Paikalliset kertoivat minulle.
Miksi te ette yritä pelastaa meidän miehiämme?
Mitä Jumalan nimessä sinä luulet minun tehneen?
Kapteenimme on osoittänut suurta hyväntahtoisuutta.
Hän on luvannut että potilaanne ovat hänen suojeluksessaan.
Tiedättekö paljonko sakea siihen tarvittiin?
Kyllin valaan juottamiseen. Mutta hän lupasi ettei heihin kosketa.
- Voiko häneen luottaa? - Hänen kunniansa on vaakalaudalla.
Nyt minä tarvitsen lepoa.
Jospa olisin voinut käyttää rukousta hänen taivuttamiseensa.
Rukouksista ei tule krapulaa.
- Voimmeko me luottaa häneen? - Meidän on pakko.
Lorna, minulla on sinulle viesti, eräältä kyläni pojalta.
Hän sanoi että australialaissotilaita nousi suureen laivaan satamassa.
Yksi käski sanoa että kaikki ovat turvassa ja sinä et osaa krikettiä
Ovathan he kauniita? Varmaan japanilaisia sairaanhoitajattaria.
Useimmat sairaanhoitajattaret eivät ota tuntipalkkaa.
He ovat lahja sotilaille. Heillä on esitys keisarin syntymäpäivänä.
Lorna!
Minulla on ideajuhlaa varten.
Katsokaa jaloa herra pyöveliä ylevä mies aatelista verta.
Ylhäinen ja mahtava upseeri, jonka tehtävä vaatii voimaa ja rohkeuttä
Polvistu, polvistu jalon herra pyövelimme edessä
Polvistu, polvistu
suuren herramme, suuren herramme, jalon herra pyövelimme edessä.
Tulkki on täällä.
Ei ole kai hyvä pilailla keisarista. Me saamme vielä rangaistuksen.
- Voidaan puhua nyt kun kuollaan? - On täysi työ rukoilla puolestasi.
Minä en halua rukouksiasi. Haluan oluen, Clark Gable-filmin-
- ja kuulla sinun sanovan että inhoatjapseja.
Oletko ajatellut että kaikki sodat syntyvätjuuri täällä?
Tietysti osa minusta haluaa luovuttaa mutta taistelen vastaan.
En aio lähteä tästä elämästä viha sydämessäni.
En tiennyt että sinä pidät Clark Gablesta.
Sääli, koska meillä olisi ollut loistavia keskusteluja.
Millaista on tulla suudelluksi?
Haluan tietää ennenkuin kuolen. Se näyttää helpolta, -
- kun Clark Gable tekee sen. Len osasi tosiaan suudella.
Olisipa ollut aikaa... Nyt en saa ikinä tietää millaista on miehen kanssa.
Joskus todella haluan lasta, niin että koko kehoa särkee.
Nunnat sanovat sitä lapsisäryksi.
Minä unelmoin usein että minulla on lapsi.
- Kuka sitten on isä? - Arvaa.
Clark Gable?
Senkin pikku lumppu. Hänhän ei ole edes katolinen.
Ehkä minun pitäisi rukoilla kanssasi.
Minun ei olsi pitänyt valita laulua "The Mikado". Olen todella ilkeä.
- Miksi et estänyt minua? - Koska se oli hauskaa.
Luuletko että he katkaisevat kaulamme?
Miekka on miehen kunnia. Mitättömät naiset ammutaan.
Ei se ole niin kauheaa.
Pidämme toisiamme kädestä ja sitten tulee pamaus-
- ja siinä samassa olemme taivaassa.
Ja missä sinä olet, Lorna?
- Kapteenilla on huonoja uutisia. - Tyttö ei liity siihen mitenkään.
- Kaikki oli minun ideaani. - On pahempaakin kuin röyhkeys.
Valitan.
"Amerikkalainen U-vene torpedoi eilenjapanilaisaluksen."
"Alus kuljetti 1100 australialaista Rabaulista Kiinaan."
"Eloonjääneitä ei ole."
He eivät voi tarkoittaa meidän poikiamme.
Ei meidän potilaitamme.
Suzuki?
Minä sodin. Kova mies.
Olen pahoillani.
- Kumarra! - Tietysti.
- Kuulitko, Lorna? - Se on vain ukkonen.
Mutta taivas on pilvetön.
Sen täytyy olla tosi kova taistelu.
Älä koske siihen!
Ystävä! Suzuki ystävä.
Se ei ole sinun vikasi! Älä kohtele minua kuin idiootti!
Puolet heidän laivoistaan tuhottiin koska USAtiesi heidän sijaintinsa.
- Joku varoitti heitä. - Hän uskoo että sinulla on radio.
Kysy nunnilta onko meillä radio jonka ääressä me lörpöttelemme.
Kaikki sairaanhoitajatja nunnat lähtevät tunnin kuluttua.
Minä kiellän sen!
Te ette voi tehdä tätä minun nunnilleni!
Kun Führer saa tietää tämän niin te tulette katumaan.
Kaikki hoitajattäret, pakatkaa, Te lähdette leiristä. Nunnatjäävät!
Verhoja, jos teidän täytyy ommella vaatteita.
Minä en pukeudu japseja varten.
- Me rukoilemme puolestanne. - Me joudumme kai bordelliin.
Kiitos teidän piispanne. Scharmach olisi voinut taistella puolestamme.
- Minä tiedän että hän yritti. - Hän halusi päästä meistä eroon.
Rakas piispanne on petturi ja minä huolehdin että hänet hirtetään.
Hyvästi, Lorna! Me emme unohda teitä koskaan.
Pappi melkein pyörtyi kun kerroin että olin lyönyt sinua.
Hän sanoi että olin saanut tartunnan-
- sodan väkivallasta ja pyysi minua rukoilemaan anteeksiantoa.
Koska sinä olet poissa, minä voin tehdä sen vain kirjallisesti-
- ja toivon ihmettä että kirjeeni tavoittaa sinun joskus.
Minä todella kaipaan sinua.
Kuluu kuukausia ilman että pelaan korttia, tunnen tupakantuoksua-
- tai kuulen sinun kertovan härskin pilan.
En vieläkään ymmärrä mitä näyttelijätär sanoi piispalle-
- mutta mikään ei paranna nälkää niin kuin hyvä nauru.
Haavoittuneita japanilaisia tulee yhä enemmän.
Useimmat ovat menettäneet raajoja tai heitä on kohdannut sotaneuroosi.
He muistuttavat minusta lapsia jotka yrittävät olla itkemättä.
Eilen vietiin muutamia haavoittuneita ulos.
Japanilaiset lääkärit kulkivatja käsittelivät heitä jokaista kuulalla.
Minä en rukoillut heidän kenenkään puolesta.
Jos olen rehellinen niin yhtään rukousta ei tullut.
Pian ajattelin että josjapanilaiset tappavat omiaan-
- niin mitä he silloin ovat tehneet sinulle ja muille hoitajattarille?
Me tulimme uuteen leiriin eilen, Berenice. Emme tiedä sijaintia.
Muttä täällä on satama ja luulemme että sitä sanotaan Yokohamaksi.
Me olemme tuhansien kilometrien päässä kotoa.
He saavat meidät huolestuneiksi. He kumartavatja antavat ruokaa.
Kay sanoo että he lihottavat meitä bordelleja varten-
- joten meidän pitää pysyä niin laihoina kuin mahdollista.
Toinen pääsiäinen vankeudessa ja me kaikki olemme sodan vankeja.
Sekä japanilaiset että lähetystyöntekijät.
- Keitä he ovat? - Amerikkalaisia.
Kiirehtikää pommisuojaan!
Minä rakensin tämän lähetysaseman rauhan paikaksi.
Katsokaa sitä nyt.
Missä Jumala oli kun tämä tapahtui?
Missä hän oli, sisar?
Lhanaa nähdä australialaisia. Minä olen Jeff.
Lorna Whyte, 710:s ambulanssiryhmä.
Minä kuulin että te olitte täällä.
He pakottävat minut propaganda- lähetyksiin. Teistäkin puhuttiin.
- Meistä? - Eivätkö he ole kertoneet?
He vaihtavat vankeja liittoutuneiden kanssa. Siksi te olette täällä.
He aikovat lähettää teidät kotiin.
Ei... Sen täytyy olla jokin juoni.
8 hoitajaa matkusti kotiin viime kuussa. Te olette nyt vuorossa.
Kun ankkuroitte Fremantleen saatjuoda olutta puolestani.
Minä ansaitsin korvapuustin jonka sinä annoit minulle.
Piispanne on lähettänyt meidät vapauteen ja pelastanut pahasta.
Me laulamme "Auld Lang Syne", kun lähdemme Yokohamasta.
Täällä me tulemme, Australia!
"Koti" - onko kauniimpaa sanaa?
Kuukaudesta toiseen pommittävat amerikkalaiset Vunapopea.
Mitään ei ole jäljellä. Ei ruokaa, kattoa pään päälle tai pesuvettä.
Minun täytyy todella löyhkätä.
Me emme hämmästyneet kun japanilaiset siirsivät meidät pois-
- laaksoon jonka nimi on Ramale.
Sitä ei pommiteta, joten saamme lopultakin olla rauhassa.
Puutja rukoukset eivät estä pommeja mutta meillä on usko-
- sisällämme ja sitä ei mikään voi rikkoa.
Jätimme lähetysaseman ja kaikki unelmamme 6 kesäkuuta 1944.
Yksi päivämäärä jonka vain me tulemme muistamaan.
Me olemme Jumalan kädessä.
Kolmen päivän päästä olemme perillä ja silloin alkaa työmme.
Isoimmasta majasta tulee kirkko. "Meidän Ramale laakson Rouva."
Japanilaiset ovat siirtäneet meidät sisämaan kylään Totsukaan.
Australia lopetti vaihdotja jätti meidät tänne kuolemaan.
Kuolema pitää meidät hengissä.
Kun japanilainen kuolee niin suku laittaa riisiä eikä kukkia haudalle.
Unohda se! Minä olin täällä ensin!
Meidän täytyy taistella kaikesta, mutta me voitamme.
Lopeta heti!
- Tyttö varasti sotilaan ruoan! - Päästä hänet!
Sanotko sinä muuten Führerille? Hitler on kuollut!
Sinulla ei ole enää liittolaisia!
Sisar Maria ei elä enää kauan.
Hän oli ensimmäinen nunna jonka minä vihin virkaan.
- Syyttääkö hän minua? - Mistä?
Että en lähettänyt teitä kaikkia Brisbaneen kun oli tilaisuus.
Viisaampi ja parempi mies ei olisi tuonut laumaansa tänne.
Me valitsimme jäämisen, ja te hyväksyitte sen.
Te olette hyvä mies.
Olenko minä?
Kapteeni antoi tämän minulle rangaistukseksi.
Sanoin että hän voi ottäa hoitajat jos nunnani saavatjäädä.
Minä luulin että he sisältyisivät vankienvaihtoon.
- Missä he ovat? - Vankina Yokohamassa.
Ja minä kannan vastuun.
Minä olen tehnyt monelle pahaa.
Minä en kykene katsomaan sisar Marieta silmiin.
Marie tarvitsee teitä, Teidän armonne.
Niin me kaikki tarvitsemme.
Minä olen aivan kuiva sisältä.
Marie ei voi...
Hän ei saa jättää tätä elämää ilman teidän lohdutustanne.
Seuratkaa minua hänen luokseen. Minä pyydän teitä.
Tämän pyhän voitelun kautta antakoon Herra-
- kaikki synnit anteeksi jotka olet tehnyt silmilläsi.
Aamen.
Tämän pyhän voitelun kautta antakoon Herra-
- kaikki synnit anteeksi jotka olet tehnyt suullasi.
Aamen.
Vartijamme kertoivat että tuhannet pommit olivat sytyttäneet Tokion.
Koska talot on rakennettu puusta ja paperista, niin kaikki palaa.
Lhmisiä juoksee vaatteet palaen ja yrittää päästä virtaan.
Minun pitäisi iloita että vihollinen tuhotaan muttä tunnen vain häpeää.
Mitä on tapahtunut, kapteeni?
Kerro mitä vihollinen on tehnyt!
Kapteenin vaimo ja lapsi kuolivat eilen illalla.
Sano kapteenille että me olemme todella pahoillamme.
Minä hautaan teidät tänne!
Koirat saavat syödä teidän luunne!
Te ette lähde tästä maasta elävinä!
Hän sanoo että tänne tulee teidän hautanne.
Kuolette ja teidät haudataan tänne ettekä te lähde koskaan Japanista.
Murhaajalla...
...ei ole oikeutta elää!
Minä pyydän teitä lopettamaan, kapteeni. Jos vihollinen saa tietää...
Minä en siitä välitä.
Kapteeni, minä pyydän teitä...
Toivon että voisin kertoa teille että ymmärrän miksi te haluatte kuolla.
Me olemme kaikki nähneet enemmän kuin jaksamme kantaa.
Jos poikanne olisi täällä niin hän pyytäisi että ette tekisi sitä.
Minun perheeni...
Anna minulle lapseni takaisin!
On kirkas, aurinkoinen päivä...
...ja me olemme unohtaneet miten sininen Sydneyn satama on.
Tuleeko kukaan meitä vastaan?
Äitimme.
Onko heillä ruokaa mukanaan?
Grillattua kanaa, kurpitsamuusia ja marenkikakkuja.
Me tunnemme niiden tuoksun kun juoksemme alas laskusiltaa.
He tuntevat meidät heti. Me olemme tuskin muuttuneet.
He halaavat meitä ja sanovat "tervetuloa kotiin".
"Me olemme kaivanneet teitä."
Meidän on käsketty kaivaa tunneli. He sanovat että se on pommisuoja-
- muttä vartijat tunnustivat että kuolemanpartio on tulossa tänne.
Olen kuullut että olet kuollut, Lorna. Toivon että se ei pidä paikkaansa.
Mutta jos niin on, niin pyydän sinua antamaan minulle anteeksi.
Tämän löytäjä: Rukoile minun ja kaikkien unohdettujen puolesta.
Sisar Berenice Twohill, heinäkuu 1945.
Kaikki ovat poissa, joten Kay ja toiset etsivät ruokaa.
- Tulkaa! - Ei, jättäkää minut.
Me olemme Australian armeijan sairaanhoitajattäria.
Jopas nytjotain! Oletteko okei?
Etkö sinä koskaan lopeta polvien taivuttelua?
Sano jotain.
- Sinä olet kuollut. - Vai niin?
Siinä katosi tupakantuska.
- Miten tiesit että minä olen täällä? - Kirjoitin piispa Scharmachille.
- Minä sanoin että me selviäisimme. - Sitä sinä et sanonut.
Sinä olit niin rukoukseen varattu että olisit kuullut sen.
Lorna!
Sinä olet niin kaunis!
Ja sinä pidät yhä tuota pukua. Miten pärjäät ilman huulipunaa?
Minä tunsin itseni alastomaksi koko sodan ajan.
Minä satuin olemaan Sydneyssä ja ajattelin käydä tervehtimässä.
Me voisimme ehkä mennä elokuviin?
Mutta siitä ei abbedissa pitäisi?
- Ei varmaan. - Voin salakuljettaa sinut sisään.
Olen iloinen tulostasi. Ajattele että olen kaivannut protestanttia.
Ja että minulla on nunna ystävänä.
Vapautumisen jälkeen Lorna meni naimisiin ja sai lapsia.
Sisar Berenice opetti musiikkia 40 vuotta.
Armeijalääkärit luulivat tehtävänään olevan auttaa perääntyviä joukkoja.
Ei-sotilaalliset hoitajattaret saivat huonoa valtiontukea vuoteen 2000.
Liittoutuneiden vanginvaihto- ohjelma julkistettiin vasta 1975.
Australia vapautti 831 japanilaista vankia 151:tä liittoutuneiden vankia-
- vastaan, joista 29 oli australialaista.
Vapautuksen jälkeen piispa Scharmach rakensi lähetysaseman.
Lorna ja sisar Berenice ovat olleet ystäviä sodan loppumisesta alkaen.
SLUT