Няма звънец, на който да позвъниш.
Падането е дълго.
Страданието ти ме омайва.
Обичам, когато се усмихваш.
Искаш ли нещо от мен?
Прошепни ми "любов".
И на твоите куки ме закачи.
МАМА
Предупреждавам те, мили мой.
Сърцето ми е къща на духове.
Влизаш, но изход няма.
ТАТКО
Капанът е това, което чакаше.
Тук няма прозорци, няма врати.
Не можеш да избягаш.
То е като сън, който искаш да е истина.
Моето сърце.
То е обсебено. - Къща на духове.
Сърцето ми е обсебено.
Къща на духове.
Любов моя.
Кара миа.
Пръстенът! О, не!
А, Нещо! Добрата ръка носи пръстен.
Мили разлюбени,
за мен е удоволствие да видя семейството ни
отново заедно, както повелява традицията на Адамс.
За да започнем ритуала
и да изпратим тези двамата
в бездната на бракосъчетанието,
слагаме лимона в кокосовия орех и изпивате всичко.
Обявявам ви за...
Чудовища! - Откачалки!
Махайте се, Адамс!
Достатъчно дълго стояхте!
Омръзнахте ни вече.
Сем. Адамс не е желано!
Тръгвайте!
Обявявам ви за съпруг и съпруга.
Бързо! Лимона в ореха и изпийте всичко!
Извинявай! Не можах да се въздържа.
Това е нашият дом!
Не сте желани! - Не ви искаме тук!
Към моста!
Огън!
А вие, влюбени прилепи, излитайте оттук!
Ще ги задържа!
Мазурка!
Хвани се за косматата ми гърбица.
Виждам къщата си оттук.
Не. Това е женски затвор.
Гомес, защо тълпи от разярени селяни
ни следват навсякъде?
Любов моя, най-важното е, че сме в безопасност.
Искам да намеря нов дом,
скрит от света.
Място, като за нас.
Нещо ужасно, нещо покварено.
Място, където никой здравомислещ
няма да живее.
ДОБРЕ ДОШЛИ В НЮ ДЖЪРСИ. КАКВО ГЛЕДАТЕ?
Нещастна ли си, скъпа?
Да, напълно.
Гомес, ти разби всички прегради
и забоде името си в сърцето ми.
Моя бледа съблазнителке,
ръката ти е студена като умряла риба.
Любов моя, та това е умряла риба.
Наистина.
Скъпа,
бръчка ли е това, което виждам на бледата ти вежда?
Какво има?
Не може вечно да бягаме.
Искам да имам дом.
Децата ни да растат спокойно.
Искам да избера парцел в гробищата.
Мортиша, заклевам се, че ще намеря нов дом.
Всяко твое желание ще бъде изпълнено.
Мон амур.
Това е на френски. Знаеш как ми въздейства.
Ударихме нещо.
Ранен ли е?
Изглежда съвършено слабоумен.
"Държавна болница а душевноболни престъпници".
Гомес!
Това трябва да е лудницата.
Слава богу, едно нормално място за пренощуване.
Благодаря, старче. Води ни.
ЛУДНИЦА
Тихо е. Прекалено тихо.
Може би идваме извън сезона.
Ехо!
Няма никого.
Дали е изоставена?
Зловещо. Ужасно.
Мистериозно. Призрачно.
Да се махаме!
Отвратително.
Ужасно.
Нашият дом.
АДАМС
СЕМЕЙСТВО АДАМС
13 ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Какво прекрасно утро!
Добър опит.
Напуснете!
Кисел си преди сутрешното кафе.
Така по-добре ли е?
Лърч, време е за закуска.
Нещо.
Накарай Икабод да събуди децата.
Лърч, би ли избърсал прахта в къщата?
Клеопатра, по-бавно.
Не искам любимият ми африкански удушвач да се задави.
Добре, Икабод, будна съм.
Не и за дълго.
Много разумно, Пъгсли.
Моля те.
На моята възраст не си ли хвърляла брадва?
Разбира се, и не съм пропускала целта.
Иска ми се нещо да оживи този скучен ден.
Благодаря, че опита.
Пъгсли!
Време е за тренировката със сабя.
Пъгсли!
Нека играта да започне.
Пъгсли идва!
Достатъчно, синко.
В днешно време бързо се палят.
Не ме карай да идвам.
Предупреждавам те за последен път.
Боли ме главата.
Пъгсли, днес трябваше да се упражняваш с шпагата.
След две седмици е мазурката със сабя.
Почти не си тренирал.
Изпуснал съм една тренировка. Какво толкова?
Какво ли?
Мазурката със сабя е най-важният ден в живота на младия мъж.
Това те прави истински Адамс.
В този ден цялото семейство те гледа
и оценява колко струваш като човешко същество.
Нещо като Деня на благодарността.
Сабите са старомодни.
Повече ми приляга да съм разрушител.
Експлозивите нямат място в мазурката.
Дай ми ги.
Всичките.
И тротила.
И големите петарди.
Римските свещи. Пукащите пиратки. Гранатите "Светата ръка".
Синко, семейството се събира за пръв път от 13 г.
Ще дойдат роднини от целия свят, за да те видят в този важен ден.
Искам да мине идеално.
Добре, татко, ще тренирам.
Точно така, момчето ми.
Гнилост. - Ужасяващо.
Жлъч.
Уензди, не прави мастилени петна на масата.
Добре, мамо.
Гомес, всички поканени на мазурката заплашиха, че ще дойдат.
Знам. Чудесно е, нали?
Целият род Адамс под един покрив.
Да, но къде ще спят?
Лърч ще приготви мавзолея.
Ще бъдат като на лагер.
Много добре, скъпи.
Чичо Фестър! - Братко!
Нищо ми няма.
Стъкленият прозорец ми попречи.
Рики-роки-са-са!
Адамс са каквито са!
Радвам се, че си тук.
Нали не съм закъснял?
Всъщност очаквахме те след две седмици.
Значи не е късно. - Извинявай, мила.
Помолих Фестър да дойде по-рано,
за да помогне на Пъгсли в подготовката.
Ей!
Не!
Лошо коте!
Ако знаех, че ще дойдеш,
щях да приготвя тъмницата.
Не се тревожете. Ще спя на тавана.
Няма да усетите, че съм тук.
Практикувал съм го в къщите на много други хора.
Чичо, какво има зад тази порта?
Защо задаваш този въпрос?
Чух странни шумове в мъглата
и ми се иска да разбера.
Има само скучни мочурища.
Трябва да има нещо друго. Никъде не ходим.
Може би има неизвестни ужаси, които изпускаме.
Миличка, имаме си всички нужни страхотии.
Чичо Фестър може да отиде където поиска.
Да, но сега има ограничения.
Не мога да отида в мола,
нито в зоопарка, нито в някоя сграда.
Когато пораснеш, ще следваш сърцето си.
Но за момента си на сигурно място.
Сократ, ела.
...Южна Америка, Европа, Китай,
Азия и по-голямата част на Африка.
Позволено ми е в Антарктида!
ДОМ, ИЗКУСТВО И ГРАДИНА
Гледате "Дом, изкуство и градина".
Светът е голям и е изпълнен с клетници,.
не различаващи застъпени плочи и настъпено лайно.
Тук съм, за да помогна.
Вземам безинтересното ви жилище
и го превръщам в дворец на мечтите ви.
Ще ви помогна, дори вкусът ви да е остарял.
Единственият ми недостатък ли?
Понякога се впрягам прекалено.
Аз съм Марго Нийдлър
и ще ви представя "Намеса в дизайна"
НАМЕСА В ДИЗАЙНА С МАРГО
Знам, че ще ми благодарите.
Днес ще завършим
нашия най-голям проект.
"Асимилация"!
Преобразихме не само една къща,
а целия град.
През двете седмици, оставащи до края на нашия сезон,
ще можете да купите собствен имот в "Асимилация".
Правилно ме разбрахте.
Първо в "Намеса в дизайна"
ще обявим цял квартал за продан.
И ще ви дадем шанс да купите
къщата на мечтите си в града на мечтите!
Звучи добре, нали? Така си и мислех.
Добре дошъл в "Асимилация", съседе.
ДОБРЕ ДОШЛИ В "АСИМИЛАЦИЯ"
Програмата се излъчва от "Кварталните клюкари".
Вашите съседи гледат!
Стоп!
Харесва ми. Идеално.
Да се подготвим за генералната репетиция. Марго, хареса ли ти?
Не, Глен.
Трябват ни повече балони и конфети.
Разбрано. - Какво продаваме ли?
Големи мечти. Нали знаеш как става?
С висок рейтинг.
Да. - Удвои балони.
Искам лавина от конфети.
Такава, че да дойдат планинските спасители
да търсят изгубените деца.
Залагам империята си за този град.
Всяка къща трябва да се продаде, иначе изпадаме от бизнеса.
Всичко трябва да е перфектно. - Мамо!
Няма да повярваш. - Какво има, Паркър?
Намерих една страховита къща на хълма.
Радвам се, че разузнаваш околността.
Но сега нямам време да говорим.
Мама помага на хората.
Имам нужда от помощ. Не съм ли човек?
Много си сладка.
Нямаш ли упражнения по повдигане на духа и овации?
Бягай, миличка.
Глен, колко души очакваме?
Ако погледнем тук... - Мамо!
Малко наляво, малко надясно.
Леко надолу.
Идеално.
Три, две, едно...
Заради теб не улучих.
Знаеш ли колко време ми трябваше да направя това?
Виж, Пъгсли,
мазурката наближава, а ти не си готов,
дори само аз да го виждам.
Бъди внимателен.
Може и да се справиш.
Чакай.
Помагаш ли ми?
Защо? - Понеже си ми брат.
И... аз те обичам.
Добре. Как ще ми помогнеш?
Виждаш ли онази дупка?
Застани до нея.
Тази ли? - Да.
Не разбирам.
Мила, не искам да те критикувам,
но само толкова ли можеш?
Извинявай.
Много съм ангажирана с подготовката на мазурката.
И аз също.
Боя се, че Пъгсли е прекалено самоуверен
и не разбира добре значимостта на тази традиция.
Нося добра новина. Пъгсли го няма.
Уензди, този тон на гласа ти ми е познат.
Изрови брат си. Веднага.
Ще отслабиш генофонда.
Чакай. Какво има там?
Не съм сигурна, но ми харесва.
Коя е думата за обратното на тъжно?
Миличка, дай ми това нещо.
Невероятно. Обикновено има клоун убиец,
закачен в края на това нещо.
Уензди, не мърдай.
Какво, в името на злото, е това?
Има вкус на захарен памук.
Откъде знаеш вкуса му?
Тиш, в младостта си допуснах доста грешки.
Уензди, откъде взе това розово нещо?
Отвън. Има много като него.
Досега не съм виждал такъв климат.
Какво е това и откъде идва?
Чакай! Мъглата се вдига.
Това се случва само когато...
Някой пресуши мочурището. Кой би могъл да бъде?
Виж, град! Това не е добре.
Трябва да отидем и да се представим.
Денят се очертава приказно опустошителен.
Продължаваме с репетицията.
Ето ни отново. С удоволствие ви показвам къщата си.
Ще станете собственици на такава, но малко по-малка.
Дрън-дрън. Аплици, первази.
И така стигаме до големия салон.
Минавам оттук, обръщам се и казвам:
"Преди да ви покажа гледката, идете в антикварен магазин,
купете си кресло и го претапицирайте,
защото трябва да седнете, за да видите това".
Какво има?
За бога, какво става?
На зъбите ли имам нещо?
Какво е това?
Няма нито един водоливник. - Може би не е толкова зле.
Доста време бяхме в изолация.
С радост бих умрял тук.
Котенце, приятна игра!
Никой не тича към нас
с факли и вили.
Мила моя, не мисля,
че трябва да настаним семейството в мавзолея. Нека отседне тук.
Няма да им е удобно.
Ще минат години, докато започнат да ръждясват и да се разлагат.
Как си?
Всичко е толкова различно.
Пъгсли, не изпивай всичко.
И този господин иска.
Няма проблем.
Ваксиниран е.
Какъв неспокоен човек.
Тиш, хайде да огледаме квартала.
Ще надникна тук за две минути
и ще се срещнем на площада, съгласна ли си?
Така да бъде, скъпи.
Добър ден на всички.
Не ми позволявайте да прекъсвам глътката ви радост
или каквото и да е то.
Кое, освен моя милост, е мрачно и горчиво?
Предлагаме смарагдово кафе от Мадагаскар
в летен препечен пачули
Има нотки на дъб, череша и йога.
Иска ми се нещо по-силно.
Нека опитам от това.
Мортиша, пробвай тази утайка.
Прекрасни зрънца.
Момент. Какво чувам?
Това е нашето място.
Всички сме заедно.
Пеем нашата песен.
Животът е чудесен в нашето голямо семейство.
Всичко вече е много хубаво.
Аз съм като теб и ти си като мен.
Защо да бъдеш себе си, кажи,
щом можеш като другите да си?
Това е ужасяващо.
Лесно е да си щастлив, когато нямаш избор.
Може и да не преценявам добре,
но смятам, че това е музика.
Поздравяват ни с тяхна традиционна песен.
Значи и ние ще направим същото.
Фестър, чудесна идея.
Нали е прекрасно, че всички сме заедно?
Повтаряй го, докато повярваш.
Аз вярвам.
Ние вярваме.
Шапка ви свалям.
Правя само това.
За вас я свалям, но шапка нямам.
Просто съм колежанин, дори и това...
Шапка ви свалям, но я нямам.
Какво да направя?
Колко невъзпитано.
Гомес, да се прибираме вкъщи.
Мортиша, тук не е като в родината.
Вярно е, че хората са малко различни.
Но дълбоко в себе си сме еднакви.
Нека им дадем шанс. Трябва да ги опознаем.
Ще ги спечелим.
Наистина ли?
Добро утро, съседе.
Аз съм Марго Нийдлър.
Гомес Адамс. На вашите услуги.
Съпругата ми Мортиша.
Очарована съм.
Нашите деца - Уензди и Пъгсли.
Това е брат ми Фестър.
Здравей, съседке.
Имаме изглед към прозорците ти.
Приятно ми е да... да се запознаем.
Като ваша съседка, бих искала да ви предложа
шанс, който не е за изпускане.
Какво ще кажете за безплатна промяна на дома ви,
направена от световно признат дизайнер?
Ще е трудно.
Но ще разкрася дома ви толкова бързо, че ще ви се завърти главата.
Не се заяждам, но моята вече го може. Виж.
Искам да разбера какво предлага тази тунингована жена.
Добре. Кога е удобно да мина?
Всъщност, г-жо Нийдлър...
Мила моя...
Минете, когато пожелаете.
Чудесно! Разбрахме се.
Ще се видим утре сутринта у вас.
Няма нужда да ми благодарите.
Тази жена ми се струва побъркана.
Лицето й е като посмъртна маска.
Побъркана? Посмъртна маска?
Кажи, че има и лош дъх,
и вече чувам сватбени камбани.
Пъгсли, това е сабята на сем. Адамс.
Триста години фамилия Адамс
танцува мазурка с това острие.
Трябва да ми покажеш, че си готов.
Баща ти беше най-големият фехтовач в историята на Адамс.
Неговата мазурка беше легендарна.
Не се притеснявай.
Всичко е наред, Това е наръчникът по мазурка.
Всеки от рода Адамс изпълнява този ритуал,
с който показва, че е готов да брани семейството си.
Звучи лесно, но повярвай ми, направо е безумно.
Фестър, подай му бебешката сабя.
Татко, някой провалял ли се е в мазурката?
Веднъж. Третият ти братовчед Ксандър.
Не съм чувал за него. - Именно.
Музика!
Някой стои на вратата.
Здравейте, приятели. Отивам в тази страховита къща.
Ако до 30 минути не ви се обадя, изпратете подкрепление.
Позвънихте ли?
Да, не.
Животът е твърде кратък. До скоро!
Котенце, добро утро.
Поздрави и на вас, г-жо Нийдлър.
Еха!
Добро утро. Надявам се, че моментът не е неподходящ.
Напротив. Заповядайте.
Глен?
Добре дошли в квартала.
Благодаря.
Боже мой!
Готови ли сте за промяната?
И още как.
Пъгсли се катери по стените в очакване.
Много добре.
Да огледаме къщата, може ли?
Знам, че ще ми благодарите.
Ако искате модерен дизайн,
тези аплици трябва да се махнат.
Подарък са от починали роднини.
Ако ги махнем,
следващия път, когато ни посетят, ще бъдат ужасно обидени.
Това е винарската ни изба.
Имаме прекрасна колекция от вина.
Стигнахме ли? Искам сладолед.
Как така няма филийки с авокадо?
Тази бъчва ме прави дебел.
Ето я бездънната ни яма.
Как я преминавате?
Момент.
Наричаме го "сърфиране в мрежата".
Добре.
Много ме е страх.
За бога.
Боя се да затворя очи. Боя се и да гледам.
Как се побират токова хора в такава малко съоръжение?
Моето огледало на суетата пленява най-много 14 души едновременно.
Нямаш ли мобилен телефон?
Странно.
Може да нямам телефон,
но ти нямаш арбалет.
Мислех, че всички имат.
Казвам се Уензди.
Добре.
Аз съм Паркър. Откога живееш тук?
През целия си живот, който изглежда безкраен.
Не съм те виждала в училище.
На домашно заточение съм.
Моля? - Много е скучно,
но майка ми настоява.
В момента чупя оковите.
Добре.
Какво правите в твоето училище?
Нищо особено. Приятелите се предават взаимно.
Момичетата си се обиждат едно друго.
Като във всяка прогимназия.
Интригуващо.
Всеки ли може да учи в твоето училище?
Може би, но кой би искал?
Уензди!
Страхотен изстрел.
Госпожо и господин Адамс, с малко усилия
ще направим дома ви перфектен.
Трябва само да съборим страничните стени
и да разрушим другите две.
Ще отворим тавана, като го разбием безвъзвратно.
Ще отстраним този противен под.
И готово. С тези леки подобрения...
Спрете на място!
Повече не пипайте нищо.
Идеално. Г-жо Нийдлър, имате дарба.
Добрата новина е, че ще доведа работниците
и ще размахат чуковете от сутринта.
Какво ще кажете?
Помислих, че свършихте.
Целият ни род пристига след две седмици.
Не забравяйте галата.
Тя е след две седмици.
Благодаря, Глен.
Г-жо Нийдлър, предложението ви е любезно,
но вече направихте достатъчно.
Предстои мазурката на нашия син.
Благодаря.
Мич го няма.
Къде е?
Махайте се!
Кой Мич?
Гомес, ще бъда пряма.
Петдесет къщи чакат да ги продам.
А да гледат към имота ви... Не се вписва в концепцията ми.
Петдесет къщи ли? - Да.
Откакто пропъдиха семейството ми от родината,
единствената ми мечта е да намеря дом.
Когато близките ми видят "Асимилация", ще пожелаят да останат тук завинаги.
Благодаря ви, че ни посетихте, Мембрана.
Казвам се Марго.
Добре! Марго, бягай.
Бързо!
Уензди е особнячка.
Ще ни нападне цяла армия откачалки.
Трагично е, когато някои не приемат нужната им помощ,
И какво се случва тогава?
Предприема се друг вид намеса.
Съгласна съм, Гомес.
Ако семейството се пренесе тук, ще бъде сбъдната мечта.
Не вярвам на тази Марго.
Ексцентрична е, но защо не й дадеш шанс?
Малиново сладко.
Вероятно е някакъв ароматен балсам.
Уензди, тренирай промъкване
към друг, а не към баща ти.
Той е много лесен.
Така е по-добре.
Мамо, татко, искам да ви кажа нещо.
Какво има, малко мое нощно червейче?
Днес говорих с Паркър.
Тя е дъщеря на говорещата кукла,
която беше тук.
Каза ми за училището, в което ходят всички деца от квартала.
Нарича се "прогимназия".
Прогимназия ли?
Четох за това училище в списанията по патологична психология.
Всеки може да се запише.
Мисля, че за мен ще е добре.
Според мен това е грандиозна идея.
Какво ще стане с обучението ти? Препарирането на животни ти се отдава.
Мамо, наистина ли ще ме лишиш
от възможността да изтезавам връстниците си?
Има право.
Още повече, като отиде в училище,
ще се запознаем по-лесно с хората.
Какво мислиш, мамо?
Миличка, хубав ден в училище.
Направи най-гадното.
Сега разбирам, че това е затвор за деца.
Коя е тази?
Страхотно.
Това е Уензди.
Здравей.
Здрасти, Паркър.
Имам нещо за теб.
Мухлясал сандвич.
Деградираш, Бетани.
Знаеш ли какво? Права си.
Да се развихрим.
Нямаш чувство за хумор.
Видя ли изражението й? - Да.
Бетани ли се казва?
Не гледай хората ми накриво, ако не си готова да танцуваш.
Таласъм, какво каза?
Мисля, че не разбираш.
Бетани, не съм заключена тук с теб.
Затворена си при мен.
Както и да е.
Какво направи?
Не трябваше да казваш това.
Нищо не можеш да направиш. Тя е много популярна.
Известността е преходна.
Предпочитам да се насоча към нещо по-предизвикателно.
Какво например?
Институцията.
Да видим в кого ще се превъплътя днес.
Може би...
Шели Лонгботъм от "Шугър Ридж Лейн".
От Шели Лонгботъм до всички.
"Чухте ли
за тези Адамс?" Въпросителен знак.
"Някой ми каза, че ги търсят в 30 щата."
НАЗАД
Имат градина с растения канибали.
Хранят ги с нашите домашни любимци.
Някой виждал ли е Фифи, моето шицу?
Ще ни превърнат в зомбита.
Откъде са дошли?
Няма значение.
Очевидно е, че не са оттук.
Скъпа, тези ужасни хора са на хълма.
Дори не са от "Съседи клюкари".
Съмнително.
Щом всички са уплашени, боя се и аз.
Вярвам на това, което чета.
Ако някой го е качил,
значи е вярно.
Каните едно семейство и после идват всички.
Ще разследваме ли? Побелявам.
Боя се за децата.
Искаме да говорим с Марго.
Отворете учебника на страница 43-а.
Следвайте инструкциите.
Гадост!
Хиляди пъти съм го правила.
Дръпни шалтера.
Дай живот на моето създание.
Оживей! Казвам ти да оживееш!
Живо е!
За бога! Изгонете ги!
Зомбирани жаби.
Бетани е променила външността си.
Отива й.
Удивително.
За мен е чест... - И привилегия...
да гледаме как работиш.
Искаш ли да отидем в някой мол?
Защо не? Отдавна не съм виждала истински хол.
Късно е. Притеснявам се.
Уензди е добре.
Може да се грижи за себе си.
Не се безпокоя за Уензди.
Мисълта ми е за останалите. Ще ни трябва алиби.
Любов моя, ела да играем.
Скоро Уензди ще се прибере.
Защо не дойдеш при нас?
Много добре. Ф-6.
Пъгсли, чу ли майка си?
Взриви Ф-6.
Експлозия!
Аз съм кралят на света.
Близо, далече, където и да е.
Потопи бойния ми кораб.
Браво, Пъгсли!
Здравейте, мои грозничета.
Мамо, чувствах, че мравки са ме полазили.
Каква изненада, бабо!
Мислех, че си в Прага.
Там бях.
Хванаха ме да изнасям крокодили от зоопарка.
Заблудих ги с приказки
и се качих на сомалийски пиратски кораб.
Започнахме разгорещен покер
и ги улесних.
Излъга ли ги, или ги обра? - И двете.
Запомни, Пъгсли,
не е измама, ако не те хванат.
Не съм се къпала от две седмици.
Дали не бяха месеци?
Това ми напомни нещо.
Пъгсли, познай какво имам?
Бонбони. - Да!
Неговата мазурка е след две седмици.
Защо дойде толкова рано?
Гомес каза, че имате нужда от помощ за тържеството.
Някога подготвих сина си за мазурката
и естествено, че ще направя същото за внука си.
Обичам го.
Истина е. Аз я повиках.
Не мога да си представя,
че си безпокоил майка си за такова нещо.
И аз не мога.
Той каза, че ти е много трудно. - Благодаря, мамо.
Никога не те е виждал толкова напрегната.
Не съм казал точно това. - Напротив.
Точно това каза.
Каза, че се притеснява,
че ще направиш страшна физиономия и...
Умирам от глад. Да хапнем нещо.
Ще чакаме Уензди да се прибере.
Къде е внучката ми?
Нося й нещо.
Ето го малкото ми буреносно облаче.
Уензди, къде беше?
Някъде.
Какво носиш?
Паркър казва, че е върхът на цветовете.
Харесвам кон със стрела, пронизала главата му,
но цветът е...
Тя казва, че той връщал усмивката ми.
Уензди, ти не се усмихваш.
Оказва се, че много неща не знаеш за мен.
Виждам, че съм дошла навреме.
Гомес, беше прав, че ми се обади.
Ще говоря с нея. Дайте ми капана за мечки.
Благодаря, бабо. Ще се справя.
Както желаеш.
Щом свършиш с Фабио, изпрати го в моята стая.
Олеле!
Уензди,
искаш ли утре след училище да дойдеш с мен
на чай и сеанс на гробищата?
Присъствието задължително ли е?
Ела, мое малко гарванче.
Като по-малка обичаше да идваш с мен.
Както кажеш, мамо.
Приятни сънища, миличка.
Не забравяй да ритнеш баща си за лека нощ.
ТИЙНЕЙДЖЪРСКИ БАЛОН
Кой филтър ти е любим?
Не знам. Навсякъде съм в черно-бяло.
Когато се запознахме,
си помислих, че си супер особнячка.
Сега мисля, че си готина.
Съгласна съм.
И ти не си куха откъм качества.
Благодаря.
Как реагираха вашите на шнолата ти?
Реакцията на майка ми беше неочаквана.
Прие я и това ме потисна.
Никой не иска да види така майка си.
Трябва да призная,
че да ходя с нещо толкова уродливо грозно,
бе поразително вълнуващо за мен.
Де да можех така.
Мама ме кара да нося тези дрехи.
А те са толкова...
Думата, която търсиш е "плачевни".
Искам да изтрещя.
Носи ми се нещо, което да я шокира.
Добре.
Имаш късмет.
Разговаряш с кралицата на шока.
Здравей, майко.
Къде е малкото ми призраче?
Уензди още не е дошла.
Разбрахме се да пием чай и да направим сеанс.
Както изглежда, тя ме "върза".
Мортиша, чуваш ли ме?
Не боравиш правилно.
Натисни това копче. - Натиснах.
Чу ли цъкане? - Мортиша!
Трябва да се включи, щом чуеш "цък". - Чакай. Виждам нещо.
Успя. - Здравей, миличка!
Къде е внучката ми?
Нали това ти казах?
Дистанцира се от мен.
Хваната е в черната дупка на празнотата и копнежите
като всички нас, непривлекателните жени.
Уензди! - Не е тя.
Кой е? - Аз съм, татко.
Мортиша, какво ти става?
Светът е толкова жесток.
А тя иска да отиде в него.
На теб прилича.
Ти искаше да видиш света.
Да намериш себе си и да лежиш в затвора.
Мортиша, помниш ли,
когато избяга, за да станеш скаутка?
Тревожехме си, че си тръгнала по лош път.
Но щом разбра, че лагерните огньове
се ползват да пекат бонбони, а не момичета,
се отегчи и се прибра вкъщи.
Тогава си отдъхнахме.
Вярвай на Уензди.
Ще постъпи правилно като теб.
Благодаря, татко. Много ме успокои.
Чакай малко.
Кога умрях?
Преди 20 години.
Правилно. Честита годишнина, мила.
Хайде, Пъгсли, повтори упражнението.
Ще се справиш. Мазурката е лесна работа.
Ядеш саби за закуска.
Хванала те е сценичната треска.
Това е често срещано явление.
Ако мазурката продължи над четири часа,
обади се на доктора.
Отначало. Музика.
Пъгсли,
честно ще заявя,
че това беше постижение.
Какво, за бога, направи?
Мазурка със сабя.
Днес се упражнявахме дълго.
Какво ще кажеш да преустановим?
Хлапе, бързо под душа.
Приключихме ли?
Да.
Синко, със сигурност сме свършени.
Благодаря, татко.
Благодаря, чичо Фестър.
Това бе пълен провал. Как се случи?
Ще стане за смях
пред всички.
Гомес, успокой се.
Има още един ден, ще го подготвим.
И една година няма да стигне да го научи.
Фестър, провалих го.
Исках да го отгледам като истински Адамс, но не успях.
Жив ще го изядат.
Така ми харесва, о, любима.
Така ми харесва.
Любима, така ми харесва.
Благодаря.
Бабо, вече имаме оркестър.
От моргата му дадоха отлична препоръка.
Сигурна съм, че е добър.
Сестра ми Слум ще оценява Пъгсли.
Ако традицията не е спазена,
тя ще се ядоса.
Мазурката може да се окаже катастрофална.
Но какво ли разбирам аз?
Чудесно. - Имаме участие!
Одобриха ни.
Още нещо...
Някой чука на вратата. Ще отворя.
Защо да бъдеш себе си, кажи?
Щом можеш като другите да си.
Не говори така на майка си.
Как се осмеляваш да влезеш в такъв вид?
Къде са татуировките?
СКРЪБ
Благодаря на звездите!
Къде беше? - Шляхме се с Паркър.
Затова ли пропусна чая и сеанса?
Баба ти и дядо ти питаха за теб.
Свещени Хадес!
Който и да ти е сторил това,
дано си го подредила добре.
Никой нищо не ми е направил. Това е новата ми външност.
Харесва ли ти?
Не. Всички знаят, че розовото е цветът на бягството.
Предупредих те за обществените училища.
Не се тревожи.
Няма да стъпи в това училище.
Какво? - Всъщност
повече няма да излезе от тази къща.
Гледа лошо.
Не, глада празно и това е новост.
Мисля, че знам причината.
Здравейте, приятели. Така изглеждам сега.
Ако ви харесва, лайкнете ме. На кого му пука?
Живея със своята истина.
Паркър?
Кой ти направи това? - Аз сама.
Майко, това е новият ми вид.
Реших, че отсега нататък сама ще избирам дрехите си.
Това е работа на онова зло същество Уензди Адамс.
Не е зла, просто не е като теб.
Защо не оставиш хората да бъдат различни?
Призванието ми е да ги уеднаквя.
Много е светло! Гори!
Да, може би ще изгори лудостта.
Мразя това място.
Всичко е досадно, фалшиво и крещящо.
Изкуствени цветя!
Точно като теб.
Паркър, тези цветя са вечни.
Иди в стаята си и помисли по въпроса.
Без никакви социални мрежи.
Само това не!
Изчисти тази депресираща грозотия от лицето си.
Първо ти.
Този път Адамс прекалиха.
Имат нужда от още малко помощ.
КВАРТАЛНИ КЛЮКАРИ
Ей!
Къде отиваш?
У една приятелка.
Аз държа хората затворници, а не те - мен.
Късмет на мазурката.
Чакай. Напускаш ли ни?
Кой ще ме измъчва всеки ден?
Стига ти това, че живееш под този покрив.
Родителите ни ясно заявиха,
че за да бъдеш приет в семейството,
трябва да си точно като тях.
Вече не мога да спазвам тези правила.
Сбогом, братко Пъгсли.
Утре ще станеш мъж.
А аз ще стана беглец.
Предчувствах, че ще се стигне дотук.
Не очаквах, че ще е толкова скоро.
Пъгсли, никога няма да те забравя!
Но ще се опитам.
Виждал ли си сестра си?
Не е в стаята си.
Къде е Уензди?
Тик-так, майко.
Доспива ти се.
Пъгсли...
Не отиде у приятелката си.
У приятелката си ли е отишла?
Повтарям, че не отиде у приятелката си.
Когато денят е дълъг,
а нощта,
нощта е само твоя,
когато чувстваш,
че ти е писнало
от този живот.
Почакай.
Не си тръгвай,
защото всички ще плачат.
НЕ СЪЖЕЛЯВАЙ
Всеки страда.
Понякога...
Ще отседна при теб.
Всеки страда.
Ако не се получи,
следващата къща ще падне върху теб.
Марти, слушай.
Утрешният финал ще е най-невероятният половин час,
който медията ви някога е излъчвала.
Но има едно нещо, за което трябва да се погрижа.
Дано е добро, иначе няма да те вземат и за изтривалка.
Да, да.
Смятам да съборя къщата.
БРАТОВЧЕД
Звънна ли?
Братовчеде! Успя да дойдеш!
Заповядай. Чувствай се като у дома си.
Къде ми е скрила телефона?
От три дена
не съм качвала снимка на обяда си.
Не е ли там?
Това е ателието на мама.
Не пуска никого вътре.
Затова е там.
Странно.
Скрити дълбини.
Какво е това?
Г-н Хейни прави сандвич.
Този се опитва да облече котката със смокинг.
Седни мирно! - Г-н Флин.
Защо си такъв инат?
Искам да си красив. - Залагам на котката.
Учителката ни г-жа Грейвли.
Слага си бельото във фризера.
Може би майка ми е поставила скрити камери
във всички къщи.
Психарка е.
Паркър!
Здрасти, мамо.
Търсехме те.
Какво съм ти казала за ателието ми?
Съжалявам, но гоня високи стандарти.
Паркър, един ден ще разбереш. И, Уензди...
Както и да е.
Мама има леговище и затвор.
Трябваше да избера да живея с татко.
Ще ни дават по телевизията.
Ще станем известни.
Какво да влезе в кадъра?
Слушайте всички.
Генерална репетиция.
Да направим един последен опит.
Ще снимаме градския площад до беседката,
където Марго ще излезе официално.
Всички тръгнете в тази посока
и прекосете площада.
Джуди, застани тук.
Кен, ти си до Джуди.
Можеш да останеш тук.
Има ли наблизо тоалетна?
Марго, тук са!
Какво имаш предвид?
Тук са.
Семейство Адамс.
Извинявай.
Прощавай.
Какво ще правим?
Това, което вършим постоянно. Ще помагаме на хората.
"Чудовищата Адамс планират
довечера да нападнат града!" Удивителен знак.
"Среща веднага в дома на Марго."
Привет, Адамс. Пристигнахме!
Петуния, харесва ми фризурата ти.
Благодаря. Току-що я окосих.
Заповядай. Настани се неудобно.
Чичо Лук!
Дълго не сме се виждали.
Толкова съм разочарована, че те виждам.
Винаги успяваш да ме просълзиш.
Здравейте, д-р Фламбе. Как сте?
Изгарям. - Добре.
Партито ще бъде запалено.
Леля Слум.
Лельо Слум!
Лъчезарна си като буре с ядрени отпадъци.
Къде е момчето?
Пигсли.
Ето те.
Слез да поздравиш леля Слум.
Гомес, традицията не трябва да се приема несериозно.
Вярвам, че момчето е добре обучено.
Да. Само да видиш...
Лошо е, че мазурката се провежда в Ню Джърси.
Къде са утайките? Жадна съм.
Виждате ги.
Чули сте за случилото се по "Квартални клюкари".
Адамс не са хора. Те са чудовища.
Плъзнали са навсякъде.
Ще разрушат красивата ни общност.
Ще я превърнат в място,
което фирмата ми за дизайн не може да спаси!
Адамс не са желани тук.
Те са чудовища. Изверги.
Трябва да ги унищожим незабавно!
Кой ме подкрепя?
Ще открием "Асимилация"
и ще ви покажем на публиката след час.
Последен шанс да помогнем на хората.
Бил, Джон, пазите ли още онзи прекрасен катапулт?
Пазим го.
Сигурни ли сте?
Няма да позволим да съсипят квартала.
Да действаме!
Искам да се махнат.
Никой, освен мен, не изтезава семейството ми.
Шнолата, моля.
Добре.
Основно умение, като учиш затворен.
Дано е готов.
Иначе леля Слум ще го размаже.
Изглежда толкова малък.
Очакванията към него са големи.
Надявам се, че момчето е готово.
Няма да го пощадя.
Горе главата.
Пееш фалшиво.
Слум.
Сестрице. - Скъпа моя...
Помня последния път, когато се видяхме.
Бихме се жестоко.
Искам да ти кажа напълно искрено,
че спечелих тази битка и съм доволна, че те измамих.
Ти ли? Жалка и губеща както винаги.
Искам реванш. Сега и веднага.
Лельо Слум, какво искаш да ти предложа?
Кога започва мазурката?
Много скоро.
Дъщеря ни Уензди още не е дошла.
Ако не пристигне навреме,
започваме без нея.
Така да бъде, лельо Слум.
Моля за внимание.
Настъпи моментът.
По местата.
Днес сме се събрали, за да видим как синът ми Пъгсли Адамс
изпълнява своята мазурка със сабя.
Ще започне с цитати от "Терорът",
за да почете традиционните ни бойни викове.
ВОЯТ
ПИСЪКЪТ
А сега - преходът към мъжеството.
БРАДАТА
Следва мазурка със сабя.
Не мърдай.
Мустакът на Адамс.
Вече си готов.
Пъгсли.
Отказвам се.
Не мога, татко.
Съжалявам.
Предадох те.
Не си ме предал, Пъгсли.
Вината е моя.
Целта ми беше да направя нещата
както е по традиция.
Забравих да те оставя да бъдеш себе си.
Ей!
Готови ли сте за промяната на Марго?
Това е Марго.
Превърнала е всички в града
в бълнуващи лунатици.
Признавам, че се възхищавам на работата й.
Да действаме!
Марго, затворено е и заредено.
Ще ги научим. Дълго търпяхме.
Огън!
Махайте се.
Пъгсли!
Какво е истинското значение на мазурката?
Защита на семейството
от тези, които му причиняват беди.
Тръгвай. Покажи им какво можеш.
Ще съборим страничните стени.
Не трябваше да се забъркваш с мен.
Недей да ме дразниш.
Предизвикаш ли мен, предизвикваш семейството ми.
Тръгвайте след сина ми.
Ей, хора!
Може би мислите, че сме луди.
Но семейството ни ще e навсякъде.
Огън!
Чака-лака. Бум!
Бързо! Натам!
Татко, свърших мунициите.
Паднахме в капан.
Надявам се, че не скапвам купона.
Уензди!
Икабод, бързо. Наведи клоните си.
Хващайте се.
Марго не спира, докато не завърши проекта.
Експлозия!
Мазурка!
Как сте?
Липсват ли други крайници?
Малкото ми гарванче. Радвам се, че се върна.
Разбира се, че ще се върна.
Знаех, че няма начин да се спасите.
Вие сте като малки катерички.
Сократ.
Осем крака, девет живота.
Кара миа, права си.
Понякога хората са жестоки.
Какво направихме?
Та те са едно обикновено семейство.
Моля?
Те са банда чудовища.
Хора, не се размеквайте.
За мен е удоволствие да ви преследвам,
докато къщата ви, този ядрен отпадък, изчезне,
заедно със семейството ви от мутанти.
Внимавайте какво си пожелавате.
Семейството ми повече няма да бяга от такива като вас.
Поеми въздух, Марго.
Добре. Ще снимам заключителната част.
Паркър, да вървим.
Няма да дойда с теб.
Оставам с приятелката си.
Каква приятелка?
Паркър, тези хора са откачени.
Ако те са луди, и аз съм като тях.
Както и всички вие.
Първо доказателство.
Г-жо Грейвли, слагате бельото си във фризера.
Така е по-освежаващо.
Второ доказателство. Труди Пикъринг.
Седите обратно на тоалетната.
Къде да си сложа ръцете?
Откъде знаеш?
Къщите ви са пълни с камерите на Нийдлър.
Скрила ги е навсякъде.
Какво? - И постоянно ви наблюдава.
В личното ми пространство? - Зловещо.
Какво още е видяла? - Това минава всякакви граници.
Млъкнете.
Слушай, сган! Това е моят град.
Вие сте една сбирщина от статисти.
Слизаме от хълма, за да направим предаването на живо.
Очаквам да убедите
тези безумци от публиката,
че това е идеалното място да си купят къща.
Иначе никой от вас няма да живее повече тук.
Чувате ли ме? - Мамо.
Всички те чуват.
На живо си през цялото време.
Милиони хора те гледат в момента.
Такава, каквато си в действителност.
Какво ме интересува сбирщината от блогъри?
Марго? - Какво има?
Обадиха се от медията.
Свалят шоуто ти.
Моля?
Но аз ще фалирам.
Кой ще купи тези къщи?
Гледай сега! Това е моят шанс.
Извинете. Току-що пръцнах.
Освен това мисля, че мога да ви помогна
да се отървете от тези къщи.
Какво имате предвид? - Ами, миличка,
ти имаш някакви къщи, от които искаш да се освободиш,
а аз - семейство, от което искам да се отърва.
Здравейте.
Извинете. Аз съм Труди.
Труди Пикъринг. Не сме се запознавали официално.
А, да. Жената от тоалетната.
Да.
Моля ви, дайте ни шанс да поправим нещата.
Нека направим наш дизайн.
Майко, бях при тези хора.
Истината е, че са добри.
Не трябва да ги съдим,
за това, че са различни.
Желая ви прекрасен ден.
Ето ви.
Довиждане. - Благодаря.
Здравейте.
Как си, съседе? Как е новата къща?
Обожавам я. Надявам се, че имате чадъри.
Вкарал си тайфун. Страхотна идея.
Глупчо, не забравяй кошницата с подаръците.
Да, да.
Носим ароматна балсамираща течност,
палци на крака, зъби и плодов кекс.
Стръв за плъхове, сухи кайсии…
Той е като кученце, което се обучава. Много мило, но досадно.
Тя е жената на мечтите ми.
Дъхът й е като бебешки пелени.
Фестър, престани.
Кой би си помислил, че едно нищо като мен
ще се озове с друго нищо като теб.
Заповядайте.
АГЕНЦИЯ "ПОТАЙНИ ИМОТИ" ТАВАНИТЕ НА МЕЧТИТЕ ВИ!
Пъгсли, сега ще построим отново къщата
и ще направим заслуженото тържество.
Отвсякъде си истински Адамс.
Махайте се.
Прекрасно! Домът на духа.
Най-сетне всичко е както преди.
Добре се справихме.
Няма да кажа на никого, ако беше обратното.
Те са зловещи и смахнати.
Тайнствени и призрачни.
И като цяло - хакнати.
Семейство Адамс.
Къщата им е като музей.
Който влезе, ще полудей.
Наистина са голяма работа.
Те са семейство Адамс.
Чудничко.
Сладури.
Миньони.
Наметнете шал на вещица.
Яхнете метлата.
Отиваме при тях.
Семейство Адамс.
Семейство, семейство.
На война отивам заради него.
Възход и спад, правилно или грешно, то е семейството.
Мислят, че сме луди
и не можем да се справим.
Притиснат до стената, на семейството си пак ще се обадя.
Различни сме, лудеем и щуреем.
Изскачаме, скачаме.
Укоряваме, преобразяваме.
Това е купонът.
Нека не правим проблеми! - Не!
Гледаш сякаш нещо ще ми кажеш.
Добре е да знаеш, че не само мен ще раздразниш.
Помисли отново.
Не се забърквай с мен. Недей.
Предизвикаш ли мен, предизвикваш семейството ми.
Не се заяждай с мен.
Нали не искаш? - Не!
Защото, ако започнеш с мен,
правиш го и със семейството ми.
Вероятно мислиш, че сме луди.
Не се забърквай със семейството ми.
То ще е навсякъде.
Избухваме!
Да, да!
Не закачай семейството ми.
Купон е и не прави проблеми.
Не!
Защо ме гледаш? Сякаш нещо ще ми кажеш.
Знай, че не само мен
дразниш лошо.
Помисли отново.
Не се закачай с мен.
Не те съветвам да ме дразниш.
Ако посмееш,
предизвикваш семейството ми.
Не бива да ме дразниш.
Не се забърквай с мен.
Предизвикаш ли мен, предизвикваш семейството ми.
Да, да!
Дразниш семейството ми.
Да, да!
Не го прави!
Не!
Мислиш, че сме луди.
Това семейство
ще бъде навсякъде.
Казват, че сме зли. - Зли.
Казват, че сме невъзпитани. - Груби.
Казват, че имаме проблеми. - Проблеми.
Отвръщаме, че сме добре.
Семейството, семейството!
На война отивам заради него.
Възход и спад, грешно или вярно, това е семейството.
Мислиш, че сме луди.
Не се забърквай с нас.
Това семейство ще е навсякъде.
Няма звънец,
на който да ми звъннеш.
Падането ще е дълго.
Нещастието ти ме омайва.
Обичам, когато се усмихваш.
Кажи какво искаш.
Прошепни ми "любов",
преди да ме закачиш на въдицата си,
Предупреждавам те, скъпи,
че сърцето ми е къща на духове.
Сърцето ми е дом, обитаван от духове.
Чакал си този капан.
Няма прозорци, няма врати.
Няма бягство.
То е като сън, който искаш да е истина.
Моето сърце.
Духове го обитават.
Къща на призраци.
Внимателно пристъпвай към мен.
Внимавай накъде върви сърцето.
Изведнъж ще се намериш в дълбокото.
В паяжината ми хванат.
Винаги ще мислиш за мен.
И ще полудееш.
Като татуировката, която е вечна.
Като кръвта във вените ти.
Сърцето ми е къща на призраци.
Влезеш ли, не можеш да излезеш.
Капанът, който очакваше.
Няма прозорци, няма врати.
Не можеш да избягаш.
То е като сън, който искаш да е истина.
Моето сърце.
Сърцето ми е обсебено.
Къща на призраци.
Да.
Това е къща на призраци.
Превод на субтитрите: Liliya Dimitrova