‫- NETFLIX מציגה -‬
‫אז אני שם פה את האצבע, ותראה את זה...‬
‫השעון אומר לי שיש לי בעיה בלב.‬
‫מראה‬‫ לא תגיד לך אותו דבר?‬
‫כן, אבל פה יש גם תחזית מזג אוויר.‬
‫טוב.‬
‫יש לנו שעה עד שנפגוש את הבנות לארוחת ערב.‬ ‫-כן.‬
‫רוצה לשתות בירה?‬ ‫-א‬‫ני לא יכול, יש לי סידורים.‬
‫מה? אתה לא רוצה בירה? מה קרה?‬
‫אני... קיבלתי את התוצאות של מבחן הבילוש.‬
‫שוב נכשלת? בגלל זה אף פעם לא נבחנתי.‬
‫כל החרדה והאכזבה.‬
‫מתישהו תצטרך להודות שהגעת לקצה היכולת שלך‬
‫ותיאלץ לוותר.‬
‫אתה צריך להרצות בבתי ספר.‬
‫זה מ‬‫עורר‬‫ השראה.‬ ‫-נכון. ילדים צריכים לשמוע את זה.‬
‫אני לא מבין, גבר.‬
‫אני יודע את כל התשובות ופשוט לא עומד בלחץ.‬
‫לא אוכל להיבחן שוב בשלושת החודשים הבאים,‬
‫אז אצטרך להמשיך לשקר לאודרי.‬
‫אז בארוחת הערב, בבקשה,‬
‫ספר לאשת...‬ ‫-לא.‬
‫בחייך, גבר. אתה יודע שאני אשקר בשבילך.‬
‫אני אסתיר גופות בשבילך.‬
‫אבל אם אבקש מהולי לשקר לאשתך,‬ ‫אין סיכוי שזה ילך,‬
‫כמו "שישי הפוך".‬
‫אתה לא חייב לשקר, רק תגיד לה להתעלם‬ ‫כשאני משקר.‬
‫זהו.‬
‫טוב, בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫אתה חייב לי.‬
‫להתראות הערב.‬
‫- אודרי‬ ‫מותק, תקנה לי קלריטין? -‬
‫אני צריך לקנות קלריטין.‬
‫אלוהים. תראי.‬
‫אלוהים.‬ ‫-הוא לקח אותה במסוק?‬
‫בעלי לא מוכן לשלם על אובר בלאק.‬
‫כן, אני לא זוכרת מתי ניק עשה משהו רומנטי.‬
‫הוא היה מכין לי קלטות עם שירים.‬
‫מכתבי אהבה קטנים באמבטיה.‬
‫מכתבי האהבה מתו.‬
‫כשבעלי רוצה סקס, הוא מסמס לי אימוג'י‬ ‫של חציל ודונאט.‬
‫חציל ודונאט...‬
‫אה, ‬‫הוא החציל.‬
‫יותר בסגנון של תפוח אדמה דק.‬
‫לא צריך להתאמץ כל כך.‬
‫יש אנשים שמוכרים פרחים בכביש.‬
‫פשוט תפתח את החלון, קנה זר ותביא הביתה.‬
‫ברצינות... זה הכי קל שיש.‬
‫אני לא צוחקת.‬
‫מחר יום הנישואים ה-15 שלנו.‬
‫אני עוד מחכה לטיול לאירופה שהבטיח לי‬ ‫כשהתחתנו.‬
‫- בקרוב! אוהב, ניק -‬
‫כבר 15 שנה?‬ ‫-כן.‬
‫יכולתי להגיע לאירופה בהליכה.‬
‫את צריכה לומר לו.‬
‫אני לא רוצה לומר לו, אני רוצה שהוא יידע.‬
‫הם לעולם לא יודעים.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫זה לא קורה.‬ ‫-צריך לומר להם הכ‬‫ו‬‫ל.‬
‫כשאת לא רוצה כלים בכיור, צריך לומר להם.‬
‫כשאת רוצה שהוא יתקלח לפני השינה,‬
‫צריך לבקש ממנו.‬
‫בגלל זה יש שלטים בשירותים במסעדות‬
‫שמזכירים לעובדים לרחוץ ידיים.‬
‫זה לא מיועד לנשים, בנות, אלא לגברים.‬
‫אולי פשוט תסמסי לו מטוס, כוס יין,‬
‫דגל איטליה, חציל, דונאט, דונאט, דונאט.‬
‫- את סבבה אגוזים! -‬
‫נלך על 50 דולר.‬
‫קלריטין...‬
‫היי, שלום.‬
‫תודה.‬
‫כן, תודה.‬
‫תספר להם על מה שיש לך בתיק?‬
‫אל תדחוף את האף, אני משלם על זה.‬
‫אהבתי את הנעליים, הן בטח יקרות.‬
‫בגלל זה אתה לא יכול לשלם על משקה אנרגיה‬
‫או על צ'יטוס?‬
‫חכה.‬ ‫-עזוב אותי, גבר.‬
‫אני לא מאמין שצדקתי.‬
‫סתום את הפה. אני אדפוק אותך, זקן.‬
‫זקן. אלוהים.‬
‫קודם כ‬‫ו‬‫ל,‬
‫אני צריך לזרוק אותך לכלא כי קראת לי זקן.‬
‫אבל תחזיר את הדברים האלה‬
‫ואשחרר אותך, כי אני מאחר לארוחת ערב‬ ‫ואני מת מרעב.‬
‫קדימה.‬
‫טיילנול פי.אם? צדקתי?‬
‫לא, היא לא לוקחת את זה.‬ ‫-זה לא טוב.‬
‫תלוי בעונה.‬ ‫-תודה.‬
‫אפשר עוד?‬ ‫-נשתה עוד?‬
‫אנחנו משלמים הערב, אז תרגיעו.‬
‫ניק, מה קרה לך?‬ ‫-סליחה.‬
‫אז לא להזמין עוד משקה, אדוני הבלש?‬
‫לא, הולי, תזמיני עוד שת‬‫י‬‫יה.‬ ‫-תזמינו כמה שתרצו.‬
‫סתם צחקתי.‬ ‫-זה לא מצחיק.‬
‫אני‬‫ פשוט‬‫ במצב רוח מעולה,‬ ‫כי היה לי‬‫ ‬‫יום מעולה.‬‫ ‬‫היה לנו יום מעולה?‬
‫זה היה יום נפלא, מדהים.‬ ‫-טוב.‬
‫באמת? קיבלת עוד תיק גדול?‬
‫של מה?‬
‫"מה"? זה היה טוב.‬
‫תקשיבי, זה הולך טוב, ילדה. אני מבטיח.‬
‫הם סומכים עליי יותר ויותר,‬
‫והלוואי שיכולתי לספר לכם במה מדובר,‬
‫אבל זה סודי.‬
‫רגע.‬ ‫-מה?‬
‫אלוהים.‬
‫מה זה?‬ ‫-מה זה?‬
‫ג'ימי המתוק שלי קנה לי את זה ליום הולדת.‬
‫מה?‬ ‫-ג'ימי.‬
‫יהלומים חגיגיים.‬
‫אלוהים! זה יפהפה.‬ ‫-יש לנו את זה, מותק.‬
‫תודה, אודרי.‬ ‫-מאוד יקר.‬
‫וואו, ג'ימי.‬ ‫-קניתי לך משהו מיוחד, מבטיח.‬
‫את תשמחי.‬ ‫-אני בטוחה.‬
‫באמת?‬ ‫-קשה לי לחכות.‬
‫הייתי בטוחה, ניק, שאתה טיפוס שיקנה‬ ‫כרטיס מתנה לאמזון,‬
‫אבל אני לא בלשית.‬
‫יודעים מה, חבר'ה?‬
‫נשתה לחיי החברים שלי, ניק ואודרי.‬ ‫חמש עשרה שנים נהדרות.‬
‫לגמרי.‬ ‫-כן.‬
‫חמש עשרה.‬ ‫-לחיי אהבת אמת, חבר'ה.‬
‫חמש עשרה.‬ ‫-‬‫אהבת אמת.‬
‫הארוחה היתה מטורפת, אבל זה היה צפוי.‬
‫אבל אני אגיד לך, אני רוצה להקליט את הולי‬ ‫כשהיא לועסת קוביות קרח,‬
‫ולהשתמש בזה בתור שעון מעורר בבוקר. זה...‬
‫יגרום לי לרצות לקום ולצאת, בטוח.‬
‫מה קרה? לא אהבת את הבדיחה הזאת?‬
‫אני מעבירה חוט דנטלי.‬ ‫-אני רואה.‬
‫את עושה את זה ממש ביסודיות הערב.‬
‫ולא אשן עם המאוורר הלילה, אני שונאת‬ ‫את הרעש הזה.‬
‫לא צריך מאוורר, נדליק מזגן, מותק.‬
‫מה? את תצעקי עליי? אני רואה את זה בא.‬ ‫רגע. אולי תעבירי חוט דנטלי בכעס שוב?‬
‫איך זה שלא נסענו לאירופה, ניק?‬
‫תסביר לי את זה.‬
‫אנחנו לא מטיילים בכלל.‬ ‫-אנחנו מטיילים.‬
‫לקחתי אותך לפוקונוס פעם.‬
‫מה? פוקו... הלכנו ללוויה, ניק.‬
‫מה לגבי הפעם שנסענו ל‬‫ו‬‫וירג'ינ‬‫י‬‫ה‬ ‫כשדוד שלי היה בהוספיס‬
‫וראינו אותו מת?‬
‫עשינו את זה.‬ ‫-ניק.‬
‫בחייך, אני מדברת על הגלויה.‬
‫אתה לא זוכר?‬ ‫-בטח שאני זוכר.‬
‫עברו 15 שנה, ניק.‬‫ למה אנחנו מחכים?‬
‫עכשיו עשית את זה, אודרי.‬
‫מה? מה עשיתי?‬
‫אמרתי לך שיש לי משהו גדול בשבילך ‬ ‫בארוחת הערב, ולא יכולת לחכות לבוקר?‬
‫לא.‬
‫סוף סוף ניסע לאירופה. יום נישואים שמח.‬
‫אלוהים. יש לי צמרמורת.‬
‫אלוהים.‬
‫אני... הרסתי את ההפתעה שלך.‬
‫לא הרסת כלום. את נהדרת. זה מגיע לך. ‬ ‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-זו עדיין הפתעה. נשבע.‬
‫נוכל להרשות את זה לעצמנו, נכון? זה...‬ ‫-בטח שנוכל.‬
‫טוב.‬ ‫-אני מקבל העלאה השנה.‬
‫נכון.‬ ‫-אנחנו מסודרים. קדימה.‬
‫שלום, היי.‬ ‫-שלום.‬
‫מה נשמע? אנחנו בירח דבש,‬
‫ותהיתי אם נוכל לקבל שדרוג.‬
‫כי יש לי מיילים. אולי... אני לא יודע אם זה‬ ‫מהחברה הזאת, אבל יש להם תאריך תפוגה, או...‬
‫אדוני, היית צריך לבקש את זה מראש.‬
‫כן.‬ ‫-מכאן.‬
‫תודה. מצטערת.‬ ‫-ניסיתי לתאם מראש, התקשרתי ואף אחד...‬
‫למי התקשרת?‬ ‫-היה תפוס בטירוף.‬
‫באמת?‬ ‫-היה תפוס!‬
‫למי התקשרת?‬
‫- הזמנה לרצח‬‫ ‬‫ -‬
‫אני לא רוצה לעשות לך ספוילר,‬ ‫אבל זה המשרת. הבאטלר עשה את זה.‬
‫זה אף פעם לא הבאטלר.‬
‫אני לא חושב שיש באטלרים בכלל.‬
‫זאת סתם מילה שהמציאו בשביל הספרים המטופשים‬ ‫שאת אוהבת.‬
‫אולי, בבקשה ממך...‬
‫תעזוב את הספרים שלי, טוב? תן לי לקרוא.‬
‫אני אוהבת... זה משמח אותי.‬
‫אתה בסדר? אתה עצבני. משעמם לך?‬
‫אני אלך לישון.‬ ‫-טוב. תנמנם.‬
‫זה בסדר מבחינתך?‬
‫אבל בבקשה אל תישען עד הסוף.‬
‫לא להישען?‬ ‫-לא.‬
‫למה? ‬‫שלא ‬‫יראו את הסנטר הכפול שלי?‬ ‫-זה לא ‬‫בגלל ‬‫הסנטרים שלך. זה לא מנומס.‬
‫כן.‬
‫כי אתה משתרע לכל עבר.‬ ‫-טוב.‬
‫ואז המושב שלך יהיה על הברכיים של הבחור‬ ‫שיושב מאחוריך.‬
‫פשוט תתחשב באחרים.‬ ‫-אני אשאר זקוף. תודה.‬
‫עץ נופל...‬
‫סליחה.‬
‫היי.‬ ‫-שלום. היי.‬
‫אפשר לקבל אטמי אוזניים?‬
‫כן, בתשעה דולר.‬
‫תשעה דולר? לאטמי אוזניים?‬
‫כן.‬
‫זה בסדר. אשתמש בבוטנים שלי.‬
‫אני...‬
‫- קליסטו תעופה -‬
‫גם לך יש נדודי שינה, אני רואה.‬
‫אלוהים. כן, אני...‬
‫כן. אני יודעת, נכון?‬ ‫אני לא יכולה לישון על הדברים האלה.‬
‫אז למה את טסה?‬
‫האמת, זה ירח הדבש שלי.‬
‫מזל טוב.‬ ‫-תודה.‬
‫איפה בעלך?‬
‫מת.‬
‫ישן. ישן כמו מת.‬
‫אנחנו נשואים 15 שנה, האמת,‬ ‫פשוט היינו עסוקים מאוד.‬
‫נשתה לחיי הסערה שהיא חייך.‬
‫כן.‬
‫סליחה, גברתי.‬ ‫-כן.‬
‫הבר מיועד לנוסעים במחלקה הראשונה בלבד.‬
‫כמובן. אני מצטערת. אחזור למחלקה הזולה,‬
‫ואשב במקום שלי ואגרוף קצת פחם.‬
‫היא האורחת שלי.‬
‫צר לי, היא צריכה כרטיס מחלקה ראשונה.‬ ‫-אני...‬
‫צ'רלס קוונדיש.‬
‫אני מתנצלת, אדוני.‬
‫צ'רלס קוונדיש.‬
‫זה השם האמיתי שלך?‬ ‫-חוששני שכן.‬
‫זה נשמע ‬‫כמו שם של דמות מספר מתח.‬
‫ואיזו דמות אני?‬
‫עם שם כזה, אתה בטח הנבל.‬
‫טוב... לחיי הנבלים.‬
‫טוב, אז ארוסתך...‬
‫עזבה אותך...‬
‫לטובת הדוד הזקן שלך,‬
‫מה שאומר...‬ ‫-אולי תואילו בטובכם לשתוק?‬
‫תהיי בשקט.‬
‫או שנספר לכולם על הסמור שהברחת לפה.‬
‫זה סיפור בטעם רע, אני יודע.‬
‫טעם רע.‬ ‫-הוא חשק בבחירת ליבי,‬
‫והדוד מלקולם תמיד מקבל את מה שהוא רוצה.‬
‫מלקולם. הדוד מלקולם.‬
‫קווינס.‬ ‫-הדוד...‬
‫מלקולם קווינס הוא הדוד שלך? המיליארדר?‬
‫הוא ולא אחר.‬ ‫-אלוהים.‬
‫הוא נראה בדיוק כך,‬
‫אם לזית המקומט הזה היו 70 מיליארד דולר.‬
‫שבעים מיליארד דולר.‬
‫אני שט למונקו עם הזוג הטרי ביאכטה שלו‬ ‫לגרנד פרי בסוף השבוע.‬
‫למה שתעשה את זה?‬
‫למה שתעלה ליאכטה שלו אחרי מה שעשו לך?‬
‫כי אני א‬‫נגלי‬‫, גברת ספיץ.‬
‫יש לי נטייה למזוכיזם חברתי.‬
‫ואני מתכנן להשתכר כהוגן ולהרוס את החגיגות.‬
‫טוב. אני בעד זה.‬
‫תגידי, אודרי,‬
‫לך ולבעלך יש תוכניות בסוף השבוע?‬
‫סיפרת בדיחה. זה...‬
‫לעזאזל. יש בר במטוס הזה?‬
‫אדוני, זה טרקלין המחלקה הראשונה.‬
‫אאלץ לבקשך לחזור למקום שלך.‬
‫יש ברים במטוסים היום?‬
‫יש ברים במחלקה הראשונה במטוס.‬ ‫-זה...‬
‫הלוואי שאמא שלי היתה זוכה לראות את זה.‬
‫היא היתה אלכוהוליסטית, אבל נחמדה.‬ ‫-אדוני, אם לא תחזור למקום, אקרא ל...‬
‫משטרה.‬
‫אז זו אשתי שמדברת עם הבחור הנאה שם,‬ ‫שיש לו סנטר אחד.‬
‫אני צריך לגמור את החרא הזה, אולי אקח בירה,‬
‫ובשבילך, כדור הרגעה.‬
‫בפורטוגל, היין שווה מכתב.‬
‫אנשים כבר לא כותבים מכתבים, נכון?‬
‫כמה חבל.‬ ‫-הכ‬‫ו‬‫ל כל כך טקטי.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫היי. ניק.‬
‫מה נשמע?‬ ‫-היי, מותק. התעוררת.‬
‫ישנת טוב?‬ ‫-הייתי ער.‬
‫חיפשתי אותך.‬ ‫-אני יודעת. אני פה... פגשתי איש נחמד.‬
‫כן?‬ ‫-תכיר את צ'רלס קוונדיש.‬
‫הוא לורד. נכון?‬ ‫-מה שלומך?‬
‫לורד?‬ ‫-למעשה, ויקונט.‬
‫למרות שו‬‫ו‬‫יקונטים מכונים לורדים,‬
‫מה שמסביר את הבלבול של אודרי החביבה.‬
‫כן, היא מתבלבלת גם איתי.‬
‫לפעמים אני המלך, לפעמים אני אבאל'ה.‬
‫אפשר בירה, אחי?‬
‫זה 17 יורו.‬
‫לא. בבקשה.‬
‫הבירה על חשבוני.‬
‫לא אקח בירה ממישהו שאני לא מכיר.‬ ‫-בואו.‬
‫אלוהים.‬
‫ואקווה שתיעני להצעה הקודמת שלי.‬
‫אני לא אעמוד כאן, בזמן שתציע לשלם לי‬ ‫כדי לשכב עם אשתי.‬
‫אבל מתוך סקרנות, על כמה מדובר?‬
‫יופי.‬ ‫-‬‫לא הייתי ‬‫מסכים‬‫.‬
‫תקשיב לי.‬ ‫-מה?‬
‫הוא מזמין אותנו לבלות את סוף השבוע ביאכטה‬ ‫ע‬‫ם המשפחה שלו.‬
‫אבל יש לנו תוכניות.‬
‫באוטובוס.‬
‫אוטובוס שנוסע לכפר הציורי סן גריג'יו,‬
‫שם ידגימו בפנינו יישון בשר חזיר.‬
‫תן לי להסביר משהו.‬ ‫-קדימה.‬
‫תגידי לי מה פספסתי.‬ ‫-אתה צוחק?‬
‫אנחנו נפליג בין נמלים אירופאים.‬
‫כן.‬ ‫-טוב? נאכל דגים טריים.‬
‫כן.‬ ‫-ונשתה יין.‬
‫נהיה יחד.‬
‫נחמד.‬
‫יש להם שף.‬ ‫-יש להם שף.‬
‫שמו מוריס. מוריס?‬
‫מוריס, כן.‬ ‫-מוריס.‬
‫"יש אנשים שקוראים לי מוריס‬‫."‬
‫זוכרים את זה?‬
‫אפשר לדבר איתך שנ‬‫י‬‫יה?‬ ‫-בטח.‬
‫טוב.‬ ‫-הבנתי.‬
‫תקשיב... מה אתה עושה?‬
‫למה ששני אנשים מבוגרים‬ ‫ייכנסו לשירותים‬‫ ‬‫במטוס?‬
‫מותק, ברצינות. כדי לנהל שיחה.‬
‫זה מצחיק.‬
‫תקשיב. אני רק מנסה להבין למה אתה מסרב‬ ‫להזדמנות של פעם בחיים.‬
‫כי אני לא סומך על הבחור הזה.‬
‫למה?‬ ‫-כי... אינסטינקט.‬
‫אינסטינקט? אותו אחד שבגללו חשבת‬ ‫שאתה הולך לזיין פה?‬
‫אני לא הולך לזיין?‬ ‫-בחייך.‬
‫מתי בפעם הבאה נקבל הזדמנות לשוט ביאכטה?‬
‫אני רק אומר, תמיד כשאכלנו כריך האם‬ ‫ואת תמיד שאלת איך מיישנים את הבשר...‬
‫לעולם לא נתהה יותר...‬ ‫-מעולם לא תהיתי.‬
‫כי נהיה בסן גריג'יו...‬ ‫-זה לא קרה.‬
‫הם יסבירו לנו איך באופן מושלם...‬ ‫-אין לי מושג על מה אתה מדבר.‬
‫טוב. האמת? את שוברת לי את הלב.‬ ‫-למה?‬
‫אני מרגיש כמו שמוק כי קרעתי את התחת‬ ‫וחסכתי כסף ועכשיו את יודעת למה,‬
‫כדי שנצא לטיול הזה, ונכון, אני לא דוכס.‬ ‫-אני מבינה. הוא ויקונט, אבל...‬
‫אין לי מושג מה זה‬‫.‬ ‫-‬‫אני יודעת. זה בסדר‬‫.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫הלכתי לאיבוד, נסחפתי.‬
‫אבל טוב, ניסע באוטובוס. יהיה אדיר.‬ ‫-ניסע באוטובוס, תמותי על האוטובוס!‬
‫- מלגה‬ ‫ספרד -‬
‫היי, גונזלס. איפה השמפניה לקבלת הפנים?‬
‫הבטיחו‬‫ שנקבל שמפניה...‬ ‫-אבא! ‬‫סאמר ‬‫הרביצה לי.‬
‫ונדי התחילה.‬ ‫-תשתקו, שתיכן!‬
‫תפסיק כבר! ‬‫אני יודע שאת‬‫ה‬‫ שומע אותי.‬
‫היא מרביצה לי.‬ ‫-אמא!‬
‫כן.‬ ‫-תסתמו!‬
‫בואי... נלך ליאכטה, טוב?‬
‫תודה.‬ ‫-בסדר.‬
‫קוונדיש, התחרטנו.‬
‫אנחנו נבוא.‬
‫נהדר.‬
‫שלום.‬
‫תודה.‬
‫זה מדהים.‬
‫חשבתי שזה יהיה יותר גדול.‬
‫מה?‬ ‫-ככה חשבתי.‬
‫יותר גדול מזה?‬ ‫-באמת חשבתי ככה.‬
‫לדעתי זו ארוסתו לשעבר של קוונדיש‬ ‫שעזבה אותו ל‬‫טובת ה‬‫דוד שלו.‬
‫טוב, אני מת מרעב. איפה המוריס הזה?‬
‫אנחנו לא אמורים לדבר אליו ישירות, לדעתי.‬
‫נחכה לארוחת ערב.‬ ‫-מתי זה?‬
‫אני לא... מותק, יותר מאוחר. זאת אירופה, ‬ ‫טוב?‬
‫באוטובוס מקפידים על שעה אמריקנית‬ ‫לארוחת ערב, אז...‬
‫מותק, זה כמו תמונה.‬ ‫-כן.‬
‫לא, זה נחמד.‬ ‫-זה לא נראה אמיתי.‬
‫זה...‬ ‫-אלוהים.‬
‫תראה, היא כל כך יפה.‬
‫מאוד יפה.‬
‫היא מהיפות האלה שקשה לדעת מאיפה הן.‬
‫אני לא יודעת. אתה יודע?‬
‫יפן.‬
‫כן. ראית? היא שומעת אותך.‬
‫היא לא בטלוויזיה עכשיו.‬
‫את רואה אדם אמיתי.‬
‫התפרצת למסיבה עם אזרחים.‬
‫אתה שיכור?‬
‫רק צהר‬‫י‬‫ים, סוזי יקירתי.‬
‫ברור שאני שיכור.‬
‫איפה מר כתמי זיקנה האהוב שלך?‬
‫מלקולם לא הגיע עדיין,‬ ‫אתה יודע שהוא אוהב לדפוק כניסה.‬
‫את מכירה את הכניסות של מלקולם‬ ‫יותר מכל אחד אחר.‬
‫נעים מאוד. את נהדרת.‬ ‫-נעים מאוד. תענוג.‬
‫מצטער שנאלצתם לראות את זה.‬
‫זו הפעם הראשונה שחיבבתי אותך. יפה.‬ ‫-הגיע לה.‬
‫היא לא נחמדה.‬ ‫-נכנסת בה.‬
‫בייחוד בגלל שפגעה בך.‬ ‫-צ'רלס. אני שמח שבאת.‬
‫והבאת אורחים.‬
‫הרשו לי להציג את בן הדוד שלי, טובי.‬
‫בנו היחיד של מלקולם והאיש למענו סוזי היתה‬ ‫עוזבת אותי, אי‬‫לולא‬‫ היה ממש הומו.‬
‫טוב.‬ ‫-תודה על האירוח, אדוני.‬
‫כן. היי. נחמד מאוד.‬
‫זו היאכטה של אבא שלי.‬ ‫-ומה איתה?‬
‫יש לך מזל.‬ ‫-אבא שלה נתן לי להשתמש במכסחת דשא שלו,‬
‫אני מכיר את זה.‬ ‫-כן.‬
‫איך אתם מכירים את צ'רלס?‬
‫אנחנו מכירים שש שעות, נפגשנו במטוס.‬
‫הוא היה אדיב מאוד והזמין אותנו.‬ ‫-יש לנו תא עבורם, אני מניח.‬
‫מכיוון שיש לכם היכרות עמוקה,‬
‫ודאי נמצא להם מקום.‬
‫תודה על קבלת הפנים החמה,‬‫ זה נחמד‬‫. אחרייך.‬
‫פה למעלה? יש עוד?‬ ‫-‬‫יפה מצידך. הולכים מפה?‬
‫וואו. ‬‫תראה‬‫, ‬‫מדרגות‬‫ ‬‫שיש.‬ ‫-יש עוד מפלס‬‫.‬
‫"חולה המין הזקן, מלקולם קווינס,‬
‫נשא לאישה‬‫ השבוע‬ ‫את מדריכת הסקי בת ה-23‬‫ ‬‫סוזי נקמורה‬‫.‬
‫מדוע ילידת טוקיו המופקרת החליפה ‬ ‫את מדרונות הסקי בשיניים תותבות?‬
‫אולי בגלל 70 מיליארד הדולר שבנו טובי‬ ‫היה עתיד לרשת."‬
‫אלוהים, מותק.‬
‫אנחנו באמצע כתבה של TMZ.‬
‫צדקת לגבי היאכטה הזו.‬ ‫לקרם הגילוח יש ריח של קוקוס.‬
‫זה מדהים.‬ ‫-סליחה.‬
‫את אלרגית לעשירים עכשיו?‬
‫לא. די! יש לי אלרגיות.‬ ‫תביא לי את הקלריטין שלי?‬
‫כן, הנה.‬
‫מותק, זה אלגרה. אמרת שהבאת קלריטין.‬
‫זה אותו דבר.‬
‫לא, מותק. אלגרה לא עוזרת לי.‬
‫טוב, כשנגיע למונקו, אקנה לך קלריטין.‬
‫זה... יהיה לזה שם אחר שם, אני אומרת לך.‬
‫תזכור, אנחנו... קופסה כחולה.‬
‫את יודעת, אלגרה בצרפתית זה,‬ ‫"אותו חרא כמו קלריטין".‬
‫חייך.‬ ‫-כן.‬
‫תפסיק לשתות. אתה שיכור. אין לך...‬
‫תראה אותו. למה הוא מענה את עצמו?‬ ‫-אני אלכוהוליסט בתפקוד גבוה.‬
‫היא כבר נשואה למלקולם.‬ ‫מה עוד הוא מצפה שתגיד לו?‬
‫היא אומרת שהוא חלאה‬
‫והוא אומר שהיא זנזונת.‬
‫ושניהם צודקים.‬
‫מאיפה את מוכרת לי? את שחקנית, נכון?‬
‫כל הנשים שחקניות, יקירי.‬
‫אני פשוט חכמה מספיק כדי לקבל על זה כסף.‬
‫גרייס באלרד.‬
‫אלוהים!‬
‫זה מדה... אני מעריץ ענק שלך!‬
‫היי.‬ ‫-מעריץ מספר אחת!‬
‫זה לא...‬ ‫-אני יודעת, זה מדהים, מותק.‬
‫אני ניק ספיץ. זו אשתי, אליסון.‬
‫אני לא מאמין...‬ ‫-אודרי. אני אודרי.‬
‫אמרתי אודרי.‬ ‫-לא נכון.‬
‫לא, אליסון זו הדמות שלה ב...‬ ‫זוכרת את הסרט שראינו יחד,‬
‫על אישה יפהפיה שמסתבר שהיא רובוט?‬ ‫-כן.‬
‫היא הרובוט!‬ ‫-עם החזי‬‫י‬‫ה והרובים שיצאו מהחז‬‫י‬‫יה.‬
‫כן!‬ ‫-"סקס מכינה".‬
‫עם התפקיד הזה פרצתי.‬ ‫-זה היה מעולה.‬
‫תראי, ממש מולנו.‬
‫אני מרגיש שחטפתי בעיטה בבטן.‬
‫טוב.‬ ‫-אני בהלם.‬
‫אתה יודע מה? בוא נמרח קרם הגנה...‬ ‫-כבר מרחת לי קרם הגנה קודם.‬
‫לא, אנחנו נמרח מחדש.‬
‫נמרח עוד?‬ ‫-נמרח עוד.‬
‫טוב, נמרח עוד.‬ ‫-טוב.‬
‫תענוג לפגוש אותך.‬ ‫-אני לא מאמין, זה אדיר.‬
‫הוא מתרגש.‬ ‫-אנחנו בסירה יחד.‬
‫- ויקיפדיה‬ ‫גרייס באלרד -‬
‫כתוב ששם המשפחה שלה לא באמת באלרד.‬
‫אז מה?‬
‫איך ‬‫היא יצאה יפהפייה‬‫ כזאת?‬
‫זה הכ‬‫ו‬‫ל ניתוחים.‬ ‫-מה?‬
‫שפתיים, אף, סנטר.‬
‫לא.‬
‫אנשים באמת עושים ניתוח פלסטי בסנטר?‬
‫זה היה מכוון אליי, זה מגעיל. את רוצה שאעשה‬ ‫ניתוח בסנטר ואני לא מוכן.‬
‫אני אוהבת אותך כמו שאתה. אבל זו אופציה.‬
‫תסלחו לי לרגע? אגיד שלום למהרג'ה.‬
‫ברור. כולם אומרים את זה.‬
‫אתה מאמין שאנחנו על יאכטה והבחור הרגע אמר,‬ ‫"אני צריך לדבר עם המהרג'ה"?‬
‫זה היה גדול.‬ ‫-זה אמיתי?‬
‫סליחה, גברתי.‬
‫מוריס נמצא? אני רעב בטירוף.‬
‫כן, אדוני, הוא מתכונן.‬ ‫-מתכונן. טוב. הוא יסיים אי פעם?‬
‫בבקשה, תגידי למוריס לשים גז.‬
‫מותק.‬
‫טוב, אל תסתכל,‬
‫אבל יש פה איש מפחיד עם רטייה...‬
‫שמסתכל ישר עלינו.‬
‫אמרתי לך לא להסתכל, ואתה לא מסוגל.‬ ‫-‬‫אמרת מפחיד ורטייה, אני אסתכל.‬
‫סליחה. בלתי אפשרי ל‬‫א להסתכל‬‫.‬
‫טוב. הוא בא אלינו.‬ ‫-הוא מפחיד.‬
‫מותק.‬ ‫-זה בסדר, תירגעי.‬
‫שלום, חבר'ה. מה קורה, מה נשמע?‬ ‫-היי.‬
‫מי הזמין אתכם לסיפון?‬ ‫-סליחה?‬
‫מה קורה פה?‬
‫אלה הדרכונים...‬ ‫-הם אורחיי, קולונל.‬
‫סוף השבוע הזה מיועד למשפחה בלבד.‬ ‫-באמת? לפי הידוע לי, אתה לא חלק מהמשפחה.‬
‫וגם לא צ'ובקה הסובייטי.‬
‫ניק, אודרי.‬
‫כן, אתה לא שייך למשפחה.‬ ‫-טוב.‬
‫אלוהים. אחד מהם נ‬‫ושא ‬‫נשק.‬
‫הייתי אמור להביא אקדח?‬ ‫-אני בספק אם הוא טעון.‬
‫זה קולונל צ'רלס אולנגה מצבא נמיבי‬‫ה‬‫.‬ ‫החבר הכי טוב של מלקולם.‬
‫הוא הציל את חייו מניסיון התנקשות ב-94'.‬
‫אז הוא איבד את עינו ואת ה...‬ ‫-הזין שלו? הוא איבד את הזין?‬
‫מותק, למה?‬ ‫-חשבתי שאולי זה היה הזין.‬
‫וזה סרגיי רז'נקו, חייל ספצנאז לשעבר‬ ‫ושומר הראש שלו.‬
‫המטורף עם הרטייה צריך שומר ראש?‬
‫היד. יש שם יד. היא לא על הגוף שלו.‬
‫תראי, הוא מעשן את הזין שלו.‬
‫הוא מעשן את הזין שלו.‬ ‫-לא. אלוהים, אולי די?‬
‫אני רק נהנה. זאת יאכטה.‬
‫אפשר לשאול שאלה?‬
‫מה זה מהרג'ה?‬ ‫-למה שלא תשאלי אותו בעצמך?‬
‫לא.‬ ‫-טוב, הנה זה בא.‬
‫ויק! יש לי אורחים שארצה להכיר לך.‬
‫היי.‬ ‫-ניק ואודרי ספיץ,‬
‫אני מציג את המהרג'ה הנאצל,‬
‫ויקרם שיוון גובינדן ממומביי.‬
‫היי.‬ ‫-אלוהים. זה אדיר.‬
‫נעים מ...‬
‫נעים...‬ ‫-אנחנו...‬
‫יו, זה היה קורע מצחוק.‬
‫עם כל הקידות והחרא הזה.‬
‫כשאדם חום משתחווה, לבנים משתחווים בחזרה.‬
‫תני כיף. מה...‬ ‫-סליחה.‬
‫טוב.‬ ‫-הוא נותן לך כבוד.‬
‫זה היה טוב, ממש מצחיק.‬ ‫-זו היתה בדיחה.‬
‫לאודרי יש שאלה בשבילך.‬
‫בואי נשמע.‬
‫תהינו מה זה מהרג'ה בעצם‬‫.‬
‫צריך ללמוד את זה?‬
‫כן, נולדתי לזה.‬
‫נולדת לזה.‬ ‫-טוב, נולדת לזה.‬
‫מה אתה עושה, ניק?‬
‫אני... אני עובד...‬ ‫-ניק בלש.‬
‫מעולה. הרטבת מישהו פעם?‬
‫מה זה?‬ ‫-‬‫אתה יודע, כפכפת, נתת בראש, חיסלת...‬
‫תירגע. אף פעם לא יריתי במישהו.‬
‫לא, אלוהים.‬ ‫-וזה טוב.‬
‫ניק פשוט... טוב, אתה צלף נוראי.‬
‫הוא צלף נוראי.‬
‫הוא בקושי סיים בית ספר לשוטרים‬
‫כי הוא לא עמד בדרישות הצליפה.‬
‫לאודרי יש רגישות ללקטוז.‬
‫היא גם מגהקת מתוך שינה.‬ ‫-מה?‬
‫חשבתי שאם אנחנו מדברים על החולשות שלנו,‬ ‫תרצי לשים הכ‬‫ו‬‫ל על השולחן.‬
‫מצטערת, תקשיב, לא ידעתי שזה רגיש‬‫.‬
‫הוא שאל אם ירית‬‫ במישהו‬‫...‬ ‫-‬‫אני פשוט לא אוהב‬
‫שאת מספרת‬‫ ‬‫לכולם...‬ ‫-‬‫מצטערת שהעליתי את זה. עזוב.‬
‫אלוהים, תסתכל.‬
‫וואו. תראי, ‬‫זה מטורף.‬ ‫-מותק...‬
‫החדר הזה נראה טוב כמוך, את מהממת.‬ ‫-תודה, מותק, זה מתוק.‬
‫מה?‬
‫כולם בטוקסידו, חבל שלא נתת לי לארוז.‬ ‫-חבל שלא גרבתי גרביים, צודקת.‬
‫יו, חואן קרלוס!‬ ‫-היי.‬
‫בהצלחה, גבר.‬ ‫-היי.‬
‫היי. למה אנחנו מאחלים לך בהצלחה?‬
‫הוא מתחרה בגרנד פרי מונקו מחר.‬
‫וואו, זה ענק.‬
‫חואן קרלוס ריברה. תרשה לי להציג לך את...‬
‫סטיב וגברת סטיב.‬
‫מה?‬ ‫-לא.‬
‫כלומר, אם אתה רוצה.‬ ‫-זה בסדר.‬‫ ‬‫נפגשנו רק פעם אחת.‬
‫אני אודרי.‬ ‫-אעשה את זה שוב.‬
‫אני ניק. אנחנו הספיצים.‬
‫כן.‬ ‫-חואן קרלוס.‬
‫היי, חואן קרלוס.‬
‫אז אתה נהג מרוצים.‬
‫טוב, כן.‬
‫וואו. איך נכנסת לתחום הזה?‬
‫מספר אחת, כן.‬
‫אתה לא מדבר אנגלית, כן?‬
‫מאוד מהר.‬
‫ברוך הבא.‬ ‫-טוב.‬
‫- הים ‬‫ה‬‫תיכון‬ ‫סמוך לחופי צרפת -‬
‫מה זה?‬
‫זה פגיון קווינס.‬
‫פלדה סינית ו‬‫אבני חן ‬‫מהמזרח.‬
‫תשורה למשפחה מאת מרקו פולו,‬
‫כך האגדה מספרת.‬
‫אלוהים.‬
‫סבתא של ניק נתנה לנו טוסטר מהכלבו,‬
‫כך האגדה מספרת.‬
‫תראו. הנה אבא.‬
‫מה זה?‬
‫קפטן וונג,‬
‫אבקש לשוחח עם אורחיי בפרטיות.‬
‫בהחלט.‬
‫ידידיי,‬
‫ברוכים הבאים למדיטרניאן קווין.‬
‫קשה לי להביע במילים כמה זה מחמם את לבי‬
‫שהגעתם הנה לחגוג את נישואיי.‬
‫אתם תגלו, שכשתזדקנו,‬
‫תתחילו לסכם את חייכם,‬
‫לא רק את ההצלחות,‬
‫אלא את הכשלונות.‬
‫האנשים שאכזבתם.‬
‫סוזי, כלתי היקרה,‬
‫שכל חייה עוד לפניה.‬
‫גרייס, שכוכבה דורך על מסך הכסף.‬
‫חואן קרלוס, ב‬‫ן הסנדקאות שלי‬‫,‬
‫ששואף להוביל את קבוצתי לניצחון במרוץ.‬
‫אתם...‬
‫מי אתם?‬
‫היי. אנחנו הספיצים.‬ ‫-אנחנו...‬
‫מי?‬
‫אני אודרי‬‫, וזה ‬‫ניק ספיץ.‬
‫יופי.‬ ‫-אנחנו אוהבים את הסירה.‬
‫סירה? ספינה!‬ ‫-זה אדיר. לא ראיתי דבר כזה.‬
‫לאריק למינסולב יש סירת דיג, בוסטון וויילר.‬
‫זו ספינה ענקית‬‫.‬
‫הם אורחיי, דוד.‬
‫הבאת אורחים?‬
‫טוב, לקחת את האורחת שהייתי אמור להביא.‬
‫אני מצטערת. תרצה שנלך?‬
‫נוכל... אני לא יודע איך נצא מפה, האמת.‬
‫אנחנו בים. יש אובר לסירות?‬
‫לצאת מהחדר, ניק.‬ ‫-לצאת מהחדר?‬
‫נוכל לצאת מהחדר, ברור.‬ ‫-לא.‬
‫אין צורך.‬
‫טוב, אז נישאר.‬ ‫-נישאר. טוב.‬
‫האחיין שלי צ'רלס תמיד מוצא דרך‬ ‫להשאיר אותי במתח.‬
‫ידידי הקולונל, ששמר עליי שנים רבות.‬
‫ויקרם, שעושרה של משפחתו‬ ‫תמיד נשזר בעושרי.‬
‫וטוביאס שלי.‬
‫תמיד רציתי בן, והנה אתה...‬
‫ילדי.‬
‫דיברתי עם כולכם על מקומכם בצוואתי.‬
‫חשבתי רבות על ערכו של כל אחד מכם,‬
‫והגעתי למסקנה הזו.‬
‫כולכם עלוקות שמנות ומוצצות דם,‬
‫היונקות מפירות עבודתי הקשה משך שנים רבות.‬
‫אתם דוחים אותי.‬
‫באוטובוס לא היה לך את זה, מותק.‬
‫זה מדהים.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫בגלל זה ניסחתי צוואה חדשה.‬
‫בצוואה נכתב שכל הוני יועבר לסוזי.‬
‫מרגע זה ואילך,‬
‫כולכם מנושלים.‬
‫נטושים. ואולי, לאחר החסד שעשיתי עמכם,‬
‫תוכלו סוף סוף להשיג משהו בכוחות עצמכם.‬
‫כנראה שהקוויאר שלי הספיק לה.‬
‫זה מצחיק.‬
‫יקירתי.‬
‫יכולת לחתום על זה בבית.‬
‫במקום זאת, הזמנת אותנו כדי להשפיל אותנו?‬
‫כן, והגעתם בריצה.‬
‫אבא, אל תעשה את זה.‬
‫או ש...?‬
‫כן.‬
‫זה מה שחשבתי.‬
‫אל תירה בי, בבקשה!‬
‫אבא!‬
‫ירית בו!‬
‫לא, ראיתי מישהו דוקר אותו.‬
‫מי?‬ ‫-לא יודע.‬
‫מה קרה? שמעתי צר...‬
‫מלקולם!‬
‫אלוהים!‬
‫מישהו ניסה להחיות אותו?‬
‫יש לו סכין בלב, אני לא חושב שאפשר ‬ ‫להחיות אותו.‬
‫שנוציא את הסכין?‬
‫לא, זו סכין באורך 30 ס"מ, זה כמו למשוך...‬
‫אלוהים!‬
‫היית צריך להשאיר את הסכין למשטרה,‬‫ ‬‫קולונל.‬
‫אחזיר אותה.‬ ‫-אל תחזיר.‬
‫אולי תקשיבו לבעלי? הוא בלש.‬
‫כן. מה לעשות, אדוני השוטר?‬
‫קודם כ‬‫ו‬‫ל, אל תוציאו ותכניסו את כלי הרצח‬ ‫לחזה של הקורבן.‬
‫למעשה, בואו נפסיק לגעת בגופה.‬
‫הוא עמד לקחת הכ‬‫ו‬‫ל.‬
‫בשבילך.‬
‫יו...‬
‫הוא חתם על זה?‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫צריך לוודא שהוא לא מחזיק עוד עותק.‬
‫חיטוט בכיסים של הגופה נחשב לנגיעה.‬
‫כן. מצטער להאשים אותך, גברת באלרד,‬
‫את נהדרת, את נראית נפלא הערב.‬
‫טוב. מה הלאה?‬
‫צריך לשמר את זירת הפשע.‬
‫קפטן וונג, תוכל לנעול את החדר הזה?‬
‫כן, כמובן.‬
‫אז נוכל להתחיל בחקירת החשודים.‬
‫חשודים?‬
‫לא נחקור אף אחד.‬
‫וונג, כשתסיים לנעול, תביא לי את המפתח.‬
‫אז תיצור קשר עם האינטרפול‬ ‫ותאמר להם שניפגש בנמל מונקו.‬
‫בינתיים, אבדוק את השרימפס מקרוב.‬
‫לצורך החקירה?‬
‫לא, וונג, כי אני רעב בטירוף.‬
‫כל השאר, הישארו בתאים שלכם‬ ‫או בחדרי היאכטה,‬
‫כי אחד מאיתנו...‬
‫הוא רוצח.‬
‫אודרי.‬ ‫-כן?‬
‫תביאי את רוטב הקוקטייל.‬
‫כן.‬
‫רגע.‬
‫מה יש עליהם?‬
‫לא יודע. המוריס הזה בטח הניק את השרימפס.‬
‫הם חיים כל כך טוב.‬
‫אלוהים, כן.‬ ‫-אלוהים.‬
‫טוב. איפה היינו? אוקיי.‬
‫יודע מה? שני אנשים היו מעורבים ברצח,‬
‫אחרת איך הם ידעו מתי ייכבו האורות?‬
‫זה חכם.‬ ‫-נכון?‬
‫אני מת מעייפות עכשיו. אני אלך לישון.‬
‫אתה צוחק?‬ ‫-מה?‬
‫אין לך ג'ט לג?‬
‫ניק.‬
‫מותק, ברצינות.‬
‫מ‬‫ה אתה חושב? מי הרוצח?‬
‫אני לא חושב, אני יודע.‬
‫מי?‬
‫זה היה הבן.‬
‫טובי.‬ ‫-לא.‬
‫אין סיכוי. זה ברור מדי.‬
‫החשוד המיידי הוא אף פעם לא הרוצח.‬
‫החשוד המיידי הוא תמיד הרוצח.‬
‫כשאישה נרצחת, ב-90 אחוזים מהמקרים‬ ‫מדובר בבעל.‬
‫למה השתמשת בזה כדוגמה?‬
‫ואני לא מסכימה.‬
‫לדעתי אנשים יותר מורכבים מזה.‬
‫איך את יודעת, לפי הספרים שאת קוראת?‬
‫אנשים הם פשוטים, טוב? זה היה טובי.‬
‫היה לו הכי הרבה מה להרוויח‬ ‫והכי הרבה מה להפסיד.‬
‫וזו בדיוק הסיבה שהוא לא הרוצח.‬
‫עשית פעם סקס בסירה?‬
‫את יודעת כמה כיף זה יהיה?‬ ‫אני אשכב כאן והסירה תעשה את העבודה.‬
‫יופי, כמה נוח בשבילך. כמה נוח!‬ ‫-את יודעת שיש לי בעיות גב.‬
‫מה עם האור?‬
‫תשאירי את האור. לא אכפת לי, מה שתרצי,‬ ‫האישה בוחרת.‬
‫לא. מי כיבה את האור?‬
‫מה?‬
‫אל תסתכלי עליי ככה, אני מרגיש את זה.‬
‫- מונטה קרלו‬ ‫מונקו -‬
‫- משטרה -‬
‫אני מצטערת, סליחה.‬ ‫-‬‫קחי את האלגרה, זה אותו דבר.‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫והנה נכנס הבלש המבריק והסובל,‬
‫בדיוק בזמן.‬
‫שמי הוא מפקח לורן דלקרואה.‬
‫כעת אזמן כל אחד מכם לחקירה בטרקלין הגדול. ‬
‫למה טבעת העשן הזאת כזו מוצלחת?‬ ‫איך הוא עשה את זה?‬
‫שברת אותה.‬
‫ספרי לי על מלקולם קווינס.‬
‫הוא היה נפלא...‬
‫חזיר.‬
‫הוא היה אהבת חיי.‬
‫הוא היה איש מורכב.‬
‫תאר לי מה קרה.‬
‫יו, מר שוטר צרפתי, זה היה מטורף.‬
‫האורות כבו.‬
‫חשבתי שראיתי משהו זז, ויריתי.‬
‫כן, קו הסיום.‬
‫הזקן קיבל מה שהגיע לו.‬
‫אחת, שמונה, שבע, בן ז...‬
‫מישהו נגע בגופה?‬
‫לא.‬
‫הבחנת במשהו אחר יוצא מגדר הרגיל?‬
‫האמריקנים.‬ ‫-כן, מספר אחת. כן.‬
‫אתה לא...‬
‫תפריד בינינו?‬
‫לצורך החקירה.‬ ‫-טוב.‬
‫תחקור אותנו בנפרד ותבדוק...‬ ‫-מה את עושה?‬
‫אם הגרסאות שלנו תואמות.‬
‫טוב.‬ ‫-מה? רק אמרתי שהגרסאות שלנו יהיו תואמות,‬
‫כי אנחנו חפים מפשע.‬
‫כן, נכון.‬
‫הנה.‬ ‫-אלוהים, אתה ממש טוב בזה.‬
‫מצאנו את זה בסוויטה של טובי קווינס.‬
‫מכתב התאבדות שהודפס במכונת כתיבה.‬
‫במכתב הוא מודה ברצח אביו.‬
‫מכונת כתיבה? זה לא נפוץ.‬
‫חשוד מאוד.‬ ‫-כן.‬
‫כן, ברור שמישהו מנסה להפליל את טובי ‬ ‫ברצח אביו.‬
‫כלומר, זה מדהים. רגע...‬ ‫-אני מתרגש.‬
‫מה דעתך על הסיפור?‬
‫מי החשודים העיקריים שלך?‬
‫אתם.‬
‫כן.‬ ‫-נכון, כמובן.‬
‫כי כולם חשודים.‬ ‫-בייחוד היא.‬
‫זו קבוצה של חברים ומשפחה המכירים זה את זה‬ ‫משך שנים.‬
‫שניכם הופעתם ולאחר עשר שעות,‬ ‫שניים מהם מתים.‬
‫צירוף מקרים?‬
‫כן.‬ ‫-לגמרי.‬
‫צירוף מקרים.‬ ‫-רגע, סליחה.‬
‫אתה אומר שהתאוריה שלך היא ששנינו זממנו‬ ‫לעלות לסיפון של אנשים זרים ברגע האחרון‬
‫כדי לבצע רצח מתוכנן שלא מועיל לנו כלל,‬ ‫זו התאוריה שלך?‬
‫אולי שיל‬‫מו‬‫ לכם לעשות זאת.‬
‫לא.‬ ‫-שיל‬‫מו‬‫ לנו לעשות את זה?‬
‫אלוהים. הייתי מתה לראות את זה.‬ ‫תראה לי את הכסף.‬
‫כן.‬ ‫-אין לנו...‬
‫רוצה לראות את חשבון הבנק שלנו?‬ ‫אנחנו מרוששים.‬
‫נואשים לכסף. הבנתי.‬
‫עכשיו נתת לו מניע, סיבה למה שעשינו.‬ ‫-לא, אני יודעת.‬
‫כי אמרת שכלכלית, אין לנו כלום.‬ ‫-אתה מוציא את דבריי מהקשרם, לא...‬
‫תקשיב, אני מדבר אליך כבלש אחד למשנהו,‬
‫לא עשינו את זה.‬
‫אם תסתכל לי בעיניים, תדע.‬
‫אולי אשוחח איתך באופן נפרד.‬
‫אני... היי!‬
‫אני יכולה לקום.‬
‫היי, אוקיי.‬
‫טוב, תכף אבוא.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫מצטער. היא נרגשת כי... היא קוראת ספרים‬ ‫וזה כיף בשבילה.‬
‫אתה רוצה שאאמין שאתם חפים מפשע.‬
‫לרוע המזל, אני לא מאמין לשקרנים.‬
‫אבל אמרתי לך את האמת.‬
‫וכמה זמן שיקרת לאשתך?‬
‫סליחה?‬
‫לא חשבת שנחקור את הרקע שלך?‬
‫סמל ניקולס ספיץ, משטרת ניו יורק.‬
‫נכשל במבחן הבילוש שלוש פעמים.‬
‫אתה שוטר מקוף, כמו שאומרים, ולא בלש,‬ ‫כפי שאתה טוען.‬
‫אז אני מספר לאנשים שאני בלש.‬
‫זה לא פשע.‬
‫התחזות לבלש היא פשע.‬
‫לא חשבתי שזה פשע כאן.‬ ‫חשבתי שאולי יש לכם חוקים אחרים.‬
‫זה לא הופך אותנו לרוצחים.‬
‫איש מרושש וכושל שמשקר לאשתו?‬‫ ‬‫לדעתי כן.‬
‫אין לך ראיות. לא תוכל להחזיק בנו.‬
‫לא, אבל אוכל להחזיק באלה.‬
‫אני מאמין שמר קוונדיש סיפק לכם חדר‬ ‫במלון דה סבו‬‫אה‬‫, כך שלא תיזרקו לרחוב.‬
‫אבל שים לב היטב, השוטר ספיץ,‬
‫לא אנוח עד שאוכיח שביצעתם את הרציחות האלה.‬
‫ואני אנוח, כי אני עייף בטירוף,‬ ‫באותו מלון שדיברת עליו.‬
‫זה נשמע מלון טוב.‬
‫אבל אחרי שאנוח ואוכל ארוחת בוקר,‬
‫אני מקווה שהטבח יבשל טוב כמו מוריס,‬
‫לא אנוח עד שאוכיח לך שאין לנו קשר לרציחות.‬
‫חואן קרלוס!‬
‫טוב, אז צ'רלס אמר שכולם יהיו במרוץ הזה.‬ ‫-כן?‬
‫אז הרוצח יהיה כאן. רק צריך להבין מי זה.‬ ‫-אני יודע שאנחנו צריכים לפתור את זה.‬
‫זה לא אחד הספרים שלך, מותק. כלומר,‬
‫זה כמו הספרים שלך, אבל זה אמיתי.‬ ‫שני אנשים‬‫ ‬‫מתו באמת.‬
‫אני יודעת.‬ ‫-יש רוצח אמיתי והוא חופשי.‬
‫היי, מותק, תירגע. מה קרה לך?‬
‫אתה אמיתי? בחייך, אולי תתמקד...‬
‫טוב.‬ ‫-ביחד איתי?‬
‫כן.‬
‫יש שלושה מניעים בסיסיים לכל רצח.‬
‫כן. הראשון הוא כסף.‬ ‫-נכון.‬
‫כולם אוזכרו בצוואה של קווינס, חוץ מסוזי.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב. המניע השני הוא אהבה.‬
‫אנחנו יודעים שאיש לא אהב אותו,‬ ‫כי הוא‬‫ ‬‫שמוק.‬
‫סוזי אולי אהבה אותו.‬ ‫-זאת דעתך, אבל...‬
‫טוב, מה המניע השלישי?‬ ‫-נקמה.‬
‫נכון.‬ ‫-זה המניע שצריך לחשוב עליו.‬
‫אוקיי.‬ ‫-אני אומר לך, מי שהכי שנא אותו,‬
‫הוא הרוצח.‬ ‫-טוב.‬
‫הזקן הזה לא י‬‫י‬‫אמן.‬
‫אתה משמן אותו או משתמש במרכך?‬
‫לא תוציאי ממנו כלום.‬
‫אלוהים.‬
‫רוב חייו הוא שירת אנשים כמוני וכמו מלקולם,‬
‫למרות שגם הוא ירש מיליונים.‬
‫גם הוא עשיר?‬
‫הוא אמור להיות, אבל הוא אחד מ-16 אחים,‬
‫והוא חצי צרפתי.‬
‫את מכירה את חוק הירושה בצרפת?‬
‫באופן כללי.‬
‫הקולונל הזה עולה לי על העצבים.‬
‫כן.‬ ‫-שיט.‬
‫הוא מסתובב ואומר שרצחת את שניהם.‬
‫כן.‬ ‫-מה?‬
‫ואני אומר, בחייך, הבחור שלי לא...‬
‫יו, תראה, יו. לא עשיתי כלום, ילד.‬
‫לא חשוב מה כתוב בצוואה,‬
‫ההון צריך להתחלק בין הצאצאים בצורה שווה.‬
‫למה לצרפתים יש חוק כזה?‬
‫הם עשו את זה כדי למנוע מכל הצרפתים לעשות‬ ‫את מה שמלקולם רצה, להשאיר את הכ‬‫ו‬‫ל לפילגש.‬
‫התאוריה שלי היא...‬ ‫-כן?‬
‫חואן קרלוס עשה את זה, גבר.‬ ‫-מה? למה שיעשה את זה?‬
‫אבא של חואן קרלוס נהג להתחרות עבור מלקולם.‬
‫מלקולם ניסה להתעלם מאיזו בעיה בטיחותית.‬
‫כן?‬ ‫-טוב.‬
‫אבא של חואן קרלוס איבד את הרגליים, גבר.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-הלכו.‬
‫אז זה הזמן לנקום.‬ ‫-מאה אחוזי ספק.‬
‫מה?‬
‫חואן קרלוס הוא האיש שלך.‬ ‫-כן.‬
‫אתה בטוח?‬
‫בטוח.‬
‫טוב, כבוד.‬
‫או שאולי סרגיי עשה את זה.‬
‫כן.‬ ‫-טוב, אז אתה לא בטוח.‬
‫לא, לא ב‬‫-100 ‬‫אחוז.‬
‫לבריאות.‬
‫רוצה אלגרה?‬
‫זה לא יעזור.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫זה לא עובד. ניסיתי לומר לניק.‬
‫את צריכה משהו?‬
‫לא.‬
‫האיש שהכי מבלבל אותי הוא קוונדיש.‬
‫נראה לי שהוא מנסה לפצות על משהו,‬ ‫עם המראה הזה של גטסבי הגדול והלסת שלו,‬
‫וכל הגישה שלו, "איזה יפה אני". נכון?‬
‫אין שום דבר פסול בצ'רלס קוונדיש.‬
‫זה לא...‬ ‫-חוץ מ...‬
‫העובדה שכנראה רצח את דוד שלו.‬
‫טוב, זה דבר פסול אחד.‬
‫מגיע לקו הגמר! חואן קרלוס!‬
‫הזוכה בגרנד פרי מונקו השנה!‬
‫לדעתי סוזי נקמורה חשודה מאוד.‬
‫היא היחידה ללא מניע לרצוח את מלקולם.‬ ‫-זה קוונדיש, ואת יודעת את זה.‬
‫לא, אתה פשוט לא אוהב אותו.‬ ‫-אני לא אוהב אותו,‬
‫אני שונא אותו, אבל זה לא ה‬‫עניין‬‫.‬ ‫-גנבת את זה?‬
‫הוא היורש היחיד בעל קשר דם, הוא יטען‬ ‫לנתח הגדול ביותר מההון...‬
‫אני רוצה אחד.‬
‫מלקולם גנב את ארוסתו.‬ ‫-טוב.‬
‫כל שלושת המניעים - כסף, אהבה ונקמה.‬
‫עברנו את החדר, אני לא יודעת איפה אנחנו.‬ ‫-כאן.‬
‫איפה?‬ ‫-תנסי אחד?‬
‫לא! אלוהים. אתה יודע מה?‬
‫לדעתי סימנת את קוונדיש כי אתה מקנא בו.‬
‫אלוהים.‬ ‫-כן.‬
‫אני מקנא בו? תעשי לי טובה.‬ ‫-זה נכון.‬
‫מה? למה? במה אני מקנא?‬
‫במה יש לקנא? הוא עשיר, הוא מקסים,‬
‫י‬‫ש לו ריח נהדר‬‫.‬ ‫-מה זאת אומ‬‫ר‬‫ת? אי‬‫זה ריח יש לו‬‫?‬
‫י‬‫ש לו ריח של כביסה שיצאה מהמייבש.‬
‫מה ל...‬
‫לא... חכה!‬
‫צריך לבדוק את טביעות האצבע.‬
‫טוב, יש לך ערכת בדיקה לטביעות אצבע?‬
‫מה?‬ ‫-כי לא ארזתי את שלי.‬
‫זה בתיק שלך?‬
‫תפסיק, בחייך.‬
‫מהר.‬
‫זה מטורף.‬
‫אלוהים. ברצינות?‬
‫יש.‬
‫אולי תלך לכירופרקט בבקשה?‬
‫יהיה בסדר.‬
‫"בואו לסוויטה 802."‬
‫נצטרך ללכת ל-802. עכשיו.‬ ‫-לא נלך ל-802, די.‬
‫למה?‬ ‫-זו מלכודת.‬
‫למה האדם שנקש בדלת לא יבוא לדבר איתנו?‬
‫אולי הרוצח עוקב אחריו.‬
‫אולי הרוצח עוקב אחרינו?‬
‫אולי הוא היה פה?‬
‫אולי הוא גנב את ה-M&M שלי.‬
‫אני גנבתי את ה-M&M שלך.‬ ‫-אתה גנבת את ה-M&M שלי?‬
‫כדי לבדוק אם זה אותו טעם בצרפת.‬ ‫-תפסיק לאכול! אתה תשמין שוב!‬
‫אני הולכת ל-802. אתה בא איתי?‬
‫טוב, רגע. תני לי...‬
‫מה?‬ ‫-להבין משהו.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-זה נשק.‬
‫זו מנורה.‬
‫לא כשאפתח למישהו את הראש עם זה.‬
‫תפסיקי לפקפק בכל מה שאני עושה.‬ ‫-כל מה שאתה עושה, מפוקפק.‬
‫זה 808.‬
‫שלום?‬
‫כותב הפתק?‬
‫אמרת לנו לבוא ל-802. אתה פה?‬
‫אתה מת?‬
‫הוא אולי בשירותים.‬
‫אלוהים!‬ ‫-ירו בי!‬
‫שבו על המיטה.‬
‫אתה מדבר... חשבתי שאתה לא מדבר?‬ ‫-תשתקו ושבו על המיטה.‬
‫אני יושבת.‬ ‫-תשתקי, שבי.‬
‫נשב לפני המיטה. ה‬‫כ‬‫ול טוב.‬
‫א‬‫יני‬‫ יכול לשמור את הסודות שלו ע‬‫וד‬‫.‬
‫אתה מתכוון לקולונל, נכון?‬
‫הסודות של הקולונל?‬ ‫אני יודעת, קשה לשמור‬‫ ‬‫סודות.‬
‫זה באמת קשה.‬
‫יש לי חברה בשם גוון ויש לה קופסה ‬ ‫מתחת למיטה...‬
‫תפסיקי עם הקשקושים של הספריות.‬
‫תשתקו. תקשיבו.‬
‫קופנהגן, 1994.‬
‫יצאנו מארוחה רשמית.‬
‫לא ראיתי את המפגע, אבל הקולונל ראה.‬
‫הוא זרק את עצמו על מר קווינס.‬
‫הוא היה גיבור.‬
‫במשך תשעה חודשים, הקולונל היה ב‬‫תרדמת‬‫.‬
‫כשהוא התעורר,‬
‫הוא גילה שהוא לא רק איבד את העין.‬
‫פוצצו לו את הזין. ידעתי.‬ ‫-היד שלו.‬
‫היד, מותק.‬ ‫-הוא מתכוון לזין.‬
‫אין לו יד.‬ ‫-למה קשה לומר...‬
‫לא דיברתי על זין!‬ ‫-טוב.‬
‫אני מדבר עליה.‬
‫עליי?‬ ‫-עליה?‬
‫לא.‬
‫מדלן לה בוטלייר,‬
‫האישה היפה ביותר שראיתי.‬
‫היא היתה ארוסתו של הקולונל‬ ‫כשהפצצה התפוצצה.‬
‫כשהוא התעורר,‬
‫היא היתה אשתו של מר קווינס.‬ ‫-מה הסיפור של האיש הזה?‬
‫הוא לא יכול להשיג אישה משלו?‬ ‫-מה הבעיה שלו, באמת?‬
‫ואז היא מתה.‬
‫לא.‬
‫בזמן הלידה.‬
‫לא.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫גם התינוק מת. בן.‬
‫בן שיכול היה לרשת הכ‬‫ו‬‫ל.‬
‫לאחר מכן, הקולונל מעולם לא הזכיר את מדלן,‬
‫פרט ללילה אחד.‬
‫ביום השנה למותה,‬
‫הוא הגיע אליי אחרי ששתה.‬
‫הוא אמר...‬
‫"סרגיי..."‬
‫הוא עושה חיקויים עכשיו.‬
‫"אם היית הורג את מר קווינס,‬ ‫איך היית עושה את זה?"‬
‫ואני אמרתי,‬
‫"אמצא מקום מבודד, א‬‫י‬‫צור בלבול,‬
‫אוודא שיש שם אנשים אחרים עם מניע."‬
‫אמרתי לו איך להרוג אותו.‬
‫לא י‬‫י‬‫אמן! זה מטורף.‬ ‫-תודה.‬
‫טוב, אז הקולונל הרג את מלקולם וטובי‬ ‫בגלל אהבה נכזבת.‬
‫הבנתי. מושלם.‬ ‫-זה משוגע.‬
‫מושלם.‬ ‫-אולי תגיד ה‬‫כ‬‫ול שוב, מההתחלה?‬
‫היא מסתבכת עם זה תמיד. תדליקי...‬ ‫-איך מקליטים פה?‬
‫תשאלי את סירי.‬ ‫-מוכן?‬
‫טוב.‬ ‫-תחליקי...‬
‫החלקתי.‬ ‫-תגידי, "סירי‬‫,‬
‫אני רוצה להקליט תזכיר."‬ ‫-תדליקי!‬
‫תיכנסו לארון. אתם בסכנה.‬
‫אמרת להיכנס לארון?‬ ‫-אתם בסכנה. עכשיו.‬
‫מהר.‬ ‫-אלוהים, אני לא יודעת...‬
‫לא משנה מה תשמעו, אל תצאו עד שאגיד לכם.‬
‫כן, אדוני.‬ ‫-כן.‬
‫אתה. מה אתה רוצה?‬
‫לא, הם לא פה.‬
‫כדאי שתלך.‬
‫איפה המנורה?‬
‫השארתי אותה בחוץ.‬ ‫-למה... למה היא לא פה?‬
‫עכשיו את אוהבת את המנורה? את מגוחכת.‬ ‫-אנחנו צריכים... אפתח את הדלת.‬
‫רגע.‬
‫תודה לאל.‬
‫הרוצח... הוא...‬
‫מה?‬
‫אלוהים! לא!‬
‫אלוהים!‬
‫הוא מת?‬
‫הוא מת.‬
‫שנקרא למנקים?‬
‫אלוהים!‬ ‫-מותק, זהירות!‬
‫תנעל את הדלת!‬
‫אלוהים.‬
‫צאי מהחלון!‬ ‫-אלוהים.‬
‫אלוהים. מה אתה עושה, מותק?‬
‫טוב, הנה אדן החלון.‬
‫זה לא אדן חלון, אנחנו על הקצה.‬
‫הנה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫תפסתי אותך,‬‫ 100 אחוז. לאט.‬
‫שם.‬ ‫-לא. אלוהים.‬
‫קדימה, אל תסתכלי למטה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אמרתי לך לא להסתכל למטה.‬ ‫-זה רחוק.‬
‫אלוהים.‬
‫הוא משתמש בחוט דנטלי ביותר כעס ממך!‬
‫טוב, יש לנו חדר ריק, יופי.‬ ‫נעלה על האות הזאת.‬
‫מוכנה? קדימה.‬
‫אלוהים!‬
‫את בסדר? בואי.‬ ‫-זה היה מפחיד בטירוף.‬
‫צריך לזוז. אני אוהב אותך.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אני אוהבת אותך. אני ממש מפחדת.‬ ‫-קדימה.‬
‫לפה. מה יש פה...‬
‫לא, אל תצאי.‬
‫כן! סוף סוף!‬ ‫-בואי.‬
‫נשק אותי, ויק.‬
‫נשק אותי. נשק אותי פה.‬
‫איפה?‬ ‫-פה.‬
‫אני מתה על זה. קח אותי למיטה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫קום.‬ ‫-כן.‬
‫אני אשתה אותך כמו מילקשייק בלי קש.‬
‫כן.‬
‫בדיוק.‬ ‫-מילקשייק וניל.‬
‫מילקשייק וניל, שוקולד, לא משנה.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫הנה!‬
‫אני מקווה שלמלון יש ביטוח על הקפיצים,‬ ‫כי אני אדפוק את המיטה הזאת.‬
‫אלוהים!‬
‫אתה יותר חזק ממה שאתה נראה!‬ ‫-בדיוק.‬
‫מוכנה?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫גרייס...‬
‫גרייס.‬
‫-למה את אומרת "גרייס"?‬
‫זה הדבר היחיד שעושה לי חשק.‬
‫גרייס, את נראית צעירה לגילך.‬
‫את נראית נהדר לגילך.‬ ‫-העור שלך יפהפה.‬
‫אין לך קמטים בכלל.‬ ‫-אין קמטים...‬
‫אלוהים. גרייס, את כל כך...‬
‫אלוהים!‬
‫ויק.‬
‫מה קרה?‬
‫אולי כדאי שנדבר קצת.‬
‫נכיר ‬‫זה את זה‬‫, מבינה?‬
‫נתחבר ממש, עם קשר עין.‬ ‫ספרי לי מי הלהקה האהובה עלייך.‬
‫טוב. אלך לקזינו, אולי שם יהיה לי מזל.‬
‫תראי... בבקשה אל תספרי על זה לאף אחד,‬
‫כי יש לי מוניטין, כן.‬
‫אנשים מכירים אותי. אני אקנה לך כובע.‬
‫אני לא מאמינה שזה קרה הרגע.‬
‫טוב.‬
‫בסדר. צריך להירגע.‬
‫זה היה יום ממש מוזר.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, נצא מפה.‬
‫לגמרי. אבל נלך למקום עם בירה, בבקשה.‬
‫"אני אקנה לך כובע."‬
‫סרגיי ניסה לומר לנו שהקולונל עשה את זה,‬
‫אבל הוא נורה. הקולונל לא ירה בו,‬ ‫כי הקולונל חגג עם החוט הדנטלי.‬
‫ראית איך הוא ניקה את השיניים בטירוף?‬
‫כן.‬ ‫-מה היה לו שם? מזנון?‬
‫אלוהים.‬
‫מה הוא אומר?‬ ‫-לא יודעת.‬
‫למדת צרפתית בתיכון, לא?‬
‫אני לא זוכרת את התיכון!‬
‫טוב.‬ ‫-מה למדת בתיכון?‬
‫לטינית.‬ ‫-מעולה. מי לומד לטינית דפוקה?‬
‫אנשים עם מורה שווה ללטינית.‬
‫טוב, אז הוא...‬
‫משהו עם עוגות וציפוי.‬
‫את מפוטרת.‬ ‫-טוב!‬
‫סליחה, אדוני.‬ ‫-אמרתי לך...‬
‫תוכל לתרגם לנו את זה בבקשה?‬
‫בטלוויזיה אומרים שאתם מבוקשים בעוון...‬
‫רצח.‬
‫טוב. לא. אנחנו...‬ ‫-לא.‬
‫זו אי הבנה, בסדר?‬
‫פשוט היינו ליד הרבה אנשים שמתו.‬ ‫-ראינו...‬
‫אבל לא...‬ ‫-לא רצחנו.‬
‫יש לעצור אתכם מיידית.‬
‫אותנו?‬ ‫-טוב, זה מה ‬‫ש‬‫נעשה.‬
‫על מה אתה מדבר? מה אתה עושה?‬ ‫-עכשיו לא יוכלו לאתר את כרטיס הסים שלנו.‬
‫אז תוציא את הסים.‬
‫אל תטביע את הטלפונים שלנו בדלי בירה.‬
‫עכשיו הוא אומר שהגברת היא ספרית‬
‫ושאתה שוטר.‬
‫לא, הוא בלש.‬
‫לא, הוא לא.‬
‫כן, הוא כן.‬ ‫-אני כן.‬
‫לא. הוא אמר שדיברתם‬ ‫וששיקרת בקשר להיותך‬‫ ‬‫בלש.‬
‫מה? לא‬‫,‬‫ הוא ממציא דברים.‬
‫בטלוויזיה אמרו שנכשלת בבחינת הבילוש ‬ ‫הרבה פעמים.‬
‫טוב, תרגמת מספיק, זה לא...‬
‫אתה מאלתר, חבר. זה נעשה מוזר.‬
‫מה זה? על מה הוא מדבר?‬
‫אחזור על ההודעה באנגלית.‬
‫ניק ספיץ הוא הרבה דברים, אבל אינו בלש.‬
‫טוב, שמעתי את זה.‬
‫שיקרת לי?‬
‫לא שיקרתי.‬
‫הוא...‬ ‫-אלוהים. לא.‬
‫היי.‬ ‫-לא.‬
‫מותק.‬
‫הסיפור הזה מסובך מאוד.‬
‫מסובך, כן, חשבתי שאנשים הם פשוטים.‬
‫אודרי, בבקשה.‬
‫מה? שיקרת גם בקשר להעלאה במשכורת?‬
‫איך שילמנו על הטיול הזה?‬
‫גרמת לי להרגיש שאני חייב לקחת אותך‬ ‫לירח דבש.‬
‫אמרת לי שכבר הזמנת את ירח הדבש הזה.‬
‫נתת לי את זה, זו מתנת יום הנישואים שלי.‬ ‫-טוב.‬
‫שיקרת גם בקשר לזה?‬ ‫-נדבר על זה, טוב?‬
‫אבל עכשיו צריך לפתור את המצב הזה.‬
‫אתה צריך לפתור את זה?‬ ‫מה עשיתי כל הזמן,‬‫ ‬‫לדעתך?‬
‫זה המקצוע שלי, מותק.‬
‫את ספרית, לעזאזל!‬
‫אני מצטער.‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-אני צריכה רגע.‬
‫אין לנו רגע.‬ ‫-עזוב אותי.‬
‫אל תבוא אחריי.‬
‫- בקרוב! אוהב, ניק -‬
‫את צריכה לעזוב את מונטה קרלו מיד.‬
‫סיבכתי אותך בזה ואעזור לך לברוח.‬‫ ‬‫בואי.‬
‫עכשיו, צריך ללכת.‬ ‫-טוב.‬
‫לאגם קומו, בכבישים צדדיים.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫איפה ניק?‬ ‫-לא יודעת ולא אכפת לי.‬
‫ג'ימי, זה ניק.‬
‫איפה אתה? אתם מככבים בחדשות.‬ ‫אומרים שרצחתם שלושה אנשים.‬
‫נראה לך שזה אפשרי?‬
‫עם איך שאתה יורה? בחיים לא.‬
‫בדיוק. אסמס לך שני מספרים ‬‫בינ"ל‬‫.‬‫ ‬‫תחבר‬ ‫ביניהם כדי שאעקוב ממספר אחד‬‫ ‬‫אחרי השני?‬
‫אתה רוצה שיפטרו אותי?‬
‫אבל, לעזאזל, כן.‬ ‫-תודה.‬
‫יש עוד דבר שאני צריך שתבדוק בשבילי.‬
‫- אגם קומו‬ ‫איטליה -‬
‫מה אנחנו עושים?‬
‫אני צריך לקפוץ לפגישה עם עורך הדין שלי.‬
‫נקרא את הצוואה של מ‬‫לקולם ‬‫ב‬‫ו‬‫וילה,‬
‫ואוודא שאקבל את מה שמגיע לי.‬
‫צ'רלס, זה נשמע חשוד מאוד.‬
‫מה לא חשוד השבוע?‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים, קלריטין‬‫.‬
‫זה קלריטין יפני.‬
‫שלום?‬
‫צ'רלס?‬
‫אודרי!‬
‫אלוהים!‬
‫מה ל...‬ ‫-מה ל...‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫עקבתי אחרי סוזי לכאן.‬
‫סוזי כאן?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, קוונדיש בא למצוא את סוזי.‬ ‫אני אומרת לך, קוונדיש מעורב בזה!‬
‫אני יודע, ידעתי.‬
‫טוב, מצאתי קופסה של קלריטין יפני בלימוזינה‬ ‫של קוונדיש.‬
‫אז מה? הם תכננו את הכ‬‫ו‬‫ל יחד?‬ ‫-‬‫זו היתה התכנית שלהם‬‫ מלכתחילה.‬
‫להרוג את מלקולם וטובי...‬ ‫-כן.‬
‫לפני שמלקולם יחתום על הצוואה החדשה‬‫.‬ ‫-כן.‬
‫ככה קוונדיש יירש הכ‬‫ו‬‫ל ו‬‫יחלוק ‬‫עם סוזי.‬
‫אם היו הורגים אותו אח‬‫"‬‫כ, סוזי היתה ‬‫ה‬‫יורשת‬
‫ועדיין הם היו ח‬‫ולקים‬‫.‬ ‫-בכל מקרה הם מרוויחים‬‫.‬‫ תראה...‬
‫מי פתר הכ‬‫ו‬‫ל?‬
‫הספרית.‬
‫תפסתי אותך, מותק!‬ ‫-אלוהים!‬
‫זה כמו "מוות בספריה".‬
‫מה קורה ב"מוות בספריה"?‬
‫הם מתו. ‬‫מכאן השם ‬‫"מוות בספריה".‬
‫אלוהים!‬
‫ניק, מה אתה עושה?‬
‫נספור עד שלוש ונדחוף את זה,‬
‫ואז נברח.‬ ‫-מה נעשה?‬
‫את לא סומכת עליי?‬ ‫-לא!‬
‫מוכנה? אחת.‬
‫שתיים.‬
‫שלוש!‬
‫תראה‬‫,‬‫ שם!‬
‫סליחה! אלוהים, סליחה.‬
‫בואי.‬
‫זה...‬ ‫-חואן קרלוס?‬
‫חואן קרלוס!‬ ‫-היי!‬
‫שלום.‬
‫חואן קרלוס!‬ ‫-מה שלומי?‬
‫לא, סוזי.‬ ‫-ל‬‫אן ‬‫סוזי רצה?‬
‫נשואה למלקולם.‬ ‫-אתם נשואים! יופי.‬
‫כן!‬ ‫-לא!‬
‫כן!‬ ‫-לטינית, מותק! עדיין שפה בינלאומית.‬
‫טוב, הבנתי. נזוז.‬
‫שיט.‬
‫זאת היא.‬ ‫-כן!‬
‫ל‬‫אן ‬‫היא הלכה? היא היתה פה.‬
‫לא הייתם צריכים להגיע לאגם קומו.‬
‫רגע.‬ ‫-אנו יודעים עלייך ועל קוונדיש.‬
‫אין לכם מושג.‬ ‫-אנחנו יודעים שאתם מאוהבים,‬
‫ואנחנו יודעים שקשה לאהוב בלי כסף.‬
‫נכון, סוזי?‬ ‫-אאמין לך. את זו שנועלת נעליים עם מדבקה‬
‫מחנות זולה.‬
‫יש להם מותגים עכשיו.‬
‫איך את מעזה? הן מ"טרגט".‬ ‫למה לא אמרת לי שיש מדבקה על הנעליים שלי?‬
‫לא בדקתי את הנעליים שלך.‬ ‫-שקט!‬
‫סוזי, בבקשה, אל תעשי את זה.‬
‫לא משנה מה תעשי, לא תהיי בטוחה,‬‫ ‬‫תאמיני לי.‬
‫רוצח אחד תמיד יבגוד ברוצח השני.‬
‫היא קראה ספרים.‬ ‫-זאת קלישאה בז'אנר.‬
‫תאמיני לי.‬
‫היי! האלווין!‬
‫אלוהים! רוץ! רק רוץ!‬ ‫-קוונדיש, אם תזוז, אפוצץ לך את הראש.‬
‫תירה בו!‬
‫מותק, אתה הצלף הגרוע בעולם!‬
‫אלה היו יריות אזהרה‬‫, מותק.‬
‫כן. ארוץ מהר!‬ ‫-רוץ!‬
‫אמבולנס! מקרה חירום!‬
‫טוב, סוזי, תגידי לי מי עשה את זה.‬
‫תירגעי, אל תדברי. נעשה תנועות ידיים.‬
‫טוב, תגידי לי עם היד.‬
‫טופר. טופר דוב.‬
‫לא, טופר דוב גריזלי.‬
‫צ'ואי!‬
‫אז זה סרגיי? לא, סרגיי מת.‬
‫היי!‬
‫יש לך צמיגים ברגליים? אלוהים.‬
‫כפיות. לאכול.‬
‫גלידה. לא, גלידה?‬
‫אלוהים.‬
‫מדהים כמה את יפה כשאת... מצטערת.‬
‫היי.‬
‫היי! בוא!‬
‫לעזאזל!‬
‫היי!‬
‫"טיפש, מטורף, מאוהב".‬ ‫זה מטורף, כי את מאוהבת בקוונדיש בטירוף.‬
‫זה קוונדיש, לא? "לישון עם האויב"...‬
‫לישון. את לא ישנה.‬
‫היא מתה עכשיו?‬ ‫-אני לא יודעת למה זה ממשיך לקרות.‬
‫בואי, צריך לצאת מפה.‬
‫אלוהים. בואי.‬ ‫-לאן?‬
‫סגרו את שדות התעופה. חפשו מבית לבית.‬
‫אלוהים עדי, אמצא את ניק ואודרי ספיץ.‬
‫המפקח?‬ ‫-כן?‬
‫ניק‬‫ ואודרי‬‫ ספיץ על הקו עבורך.‬
‫ניק‬‫ ואודרי ספיץ‬‫.‬
‫איפה את‬‫ם‬‫?‬
‫אנחנו בדרך ל‬‫ו‬‫וילה של קווינס עכשיו.‬
‫טוב.‬
‫סליחה, לא חשבתי שבאמת תענה.‬
‫מפלילים אותנו.‬
‫אם ניפגש ב‬‫ו‬‫וילה, הרוצח ייחשף ויהי מה.‬
‫יצא לי חרוז, זה מגניב, לדעתי.‬ ‫-אלוהים.‬
‫תראה את המקום הזה.‬ ‫-קדימה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-זה ענק.‬
‫זה בית גדול. זה חרא של עשירים.‬ ‫-זה ממש...‬
‫לורד קוונדיש מצפה לנו.‬
‫קומה שנ‬‫י‬‫יה, דלת שמינית משמאל.‬
‫כן, זה מה שהוא אמר לנו.‬
‫טוב, קח שטר של חמש.‬
‫כמה זה חמישה יורו בכסף אמריקני?‬
‫שישה דולרים.‬
‫זה יותר ממה ש... אפשר חצי יורו בחזרה?‬
‫בבקשה, ניק. תודה.‬ ‫-רק כי... לא ידעתי שהכסף שלהם שווה יותר.‬
‫קומה שני‬‫י‬‫ה, דלת שמינית משמאל.‬ ‫-‬‫אין לי כדורים, ‬‫אז ‬‫נעמיד פנים‬
‫עד שהאינטרפול יגיעו.‬
‫טוב, מותק. תיזהר.‬
‫הבחור הזה הרג לפחות ארבעה אנשים.‬ ‫-החדשות הטובות הן שאנחנו יודעים מי אשם.‬
‫טוב.‬ ‫-החלק הקשה נגמר.‬
‫טוב.‬
‫ו...‬
‫מה קורה, דיש?‬
‫אל תזוז. א‬‫י‬‫רה לך ישר בריבועים בבטן!‬
‫שמעת, כלבה?‬ ‫-תירגע, מותק.‬
‫רק תנסה, נראה אותך!‬
‫נראה... אלוהים.‬
‫הוא מת.‬ ‫-הוא מת.‬
‫טוב, הוא מת.‬ ‫-אלוהים.‬
‫מה לעזאזל?‬ ‫-אלוהים. התיק נפתח מחדש, מותק.‬
‫בטח הרעילו את המשקה שלו.‬
‫ניק!‬ ‫-תראי את הפנים שלו, זה...‬
‫חוץ מהקצף בפה, הוא עדיין נראה טוב.‬
‫מה יש לבחור הזה?‬
‫התקשרנו ל‬‫משטרה,‬‫ ‬‫אמרנו להם לבוא הנה.‬ ‫-כן.‬
‫חייבים לעצור אותם.‬ ‫-זה לא כמו לבטל פיצה, מותק. אם הזמנת אותם,‬
‫הם יגיעו!‬
‫אם הוא לא הרוצח, אז מי הרוצח?‬
‫ואם לא נדע מי הרוצח לפני שיגיעו, נדפקנו.‬
‫הבנת? הוא חייב להיות בבית.‬
‫זה טפט יפהפה. זה בד? זה מוטבע?‬
‫מותק, השתגעת ואת משגעת אותי!‬ ‫-לא, אני יודעת. רגע. טוב.‬
‫טוב, זה בסדר. הכ‬‫ו‬‫ל בסדר? את נושמת?‬
‫סליחה, אני אנשום. כן.‬ ‫-תסתכלי עליי.‬
‫צריך להסגיר את עצמנו.‬ ‫-רגע. מה?‬
‫הם יגיעו. אם נברח, יירו בנו.‬
‫מה זאת אומרת? נלך לכלא?‬
‫זה עדיף מלחטוף כדור, לא?‬
‫אני לא מרגישה טוב.‬
‫מותק.‬ ‫-אלוהים.‬
‫זה כלא איטלקי.‬
‫את יודעת שהאוכל יהיה מדהים.‬
‫יהיו לנו כדורי בשר, רוטב פסטו, הכל.‬
‫זאת לא פנימייה, מותק.‬‫ ‬‫בסדר?‬ ‫לא נהיה בכלא‬‫ ‬‫יחד.‬
‫אני יודע.‬
‫למה שיקרת לי?‬
‫כי... הייתי נבוך.‬
‫ממני?‬
‫למה? הייתי עוזרת לך.‬
‫בגלל זה אנחנו יחד.‬ ‫-אני יודע.‬
‫זוכר שלא הצלחתי לשלם ד‬‫מי שכירות ‬‫במ‬‫ספרה‬‫,‬ ‫ואתה אמרת, "טוב, אני..."‬
‫שחררת את הסנדל מהצמיג של בעל הבית שלי.‬
‫זה נתן לי עוד שבוע.‬
‫כן, אני זוכר.‬ ‫-טוב.‬
‫זוכר שהכולסטרול שלך היה גבוה והכרחתי אותך‬ ‫לאכול חלבון ביצה? אתה שונא חלבון.‬
‫כן.‬ ‫-הכרחתי אותך ואכלנו יחד.‬
‫עזרת לי להפסיק להתגעגע לחלמון.‬ ‫-בדיוק. זה מה שאנחנו עושים. עובדים יחד.‬
‫אז נוכל לפתור גם את זה, בבקשה?‬
‫אנחנו לא יודעים מי עשה את זה.‬
‫אב‬‫ל, ניק,‬ ‫אנחנו יודעים מי לא עשה את זה, כן?‬
‫נכון.‬
‫אז נרד למטה ונתנהג כאילו פתרנו הכ‬‫ו‬‫ל.‬
‫אם נעשה את זה, צריך לשדר ביטחון.‬
‫טוב. כדי לשדר ביטחון, צריך להתלבש בהתאם.‬
‫אני יודע מה אני רוצה ללבוש.‬
‫מה?‬
‫- צוואה -‬
‫מה קורה, טפשים?‬
‫טוב, פתרנו את התיק. בום.‬
‫יו. מאיפה הבגדים? זה קצת מוגזם.‬
‫טוב. מצאתי את השמלה היפהפי‬‫י‬‫ה הזאת‬ ‫בארון אקראי.‬
‫את נראית מדהים, אגב.‬ ‫-ו... תודה, מותק.‬
‫והוא השיג את הטוקסידו המהמם הזה מ...‬
‫למה להסתיר את זה?‬
‫מגוויה.‬ ‫-כן.‬
‫יש עוד גוויה?‬
‫אלוהים. סליחה. כן.‬ ‫למעלה, דלת שמינית משמאל.‬
‫למי שייכת הגוויה הזאת?‬
‫כן, לא ידעתם.‬
‫חדשות רעות, חבר'ה. קוונדיש מת.‬ ‫-זה נורא.‬
‫גנבת את הטוקסידו מהגופה של צ'רלי?‬
‫והוא ממש מתאים לי. קצת לחוץ במפשעה, האמת.‬
‫צחקתי. לא, שלו יותר גדול.‬
‫רגע. איפה סוזי?‬
‫היא מתה.‬ ‫-מתה.‬
‫אלוהים!‬
‫אתם משפחת מנסון מיניאטורית!‬
‫לא.‬ ‫-ניק ואודרי ספיץ,‬
‫אתם עצורים.‬ ‫-תקשיב, בבקשה.‬
‫לסגור את הפה, ככה אומרים?‬
‫תן לנו שני‬‫י‬‫ה. נטפל בזה.‬ ‫-נטפל בזה. קדימה. תודה.‬
‫טוב, גבירותיי ורבותיי, נבחן את העובדות.‬
‫מלקולם קווינס היה הראשון שנרצח.‬
‫כ‬‫ולנו הנחנו שטובי רצח אותו.‬
‫לא, ‬‫כולנו ‬‫הנחנו שאתם עשיתם את זה.‬
‫טוב.‬ ‫-כן, אבל טובי שנא את אביו‬
‫ועמד לרשת מיליארדי דולרים.‬
‫עד שהוא חטף עופרת בראש.‬
‫הבנת, רג'ה?‬
‫הנה.‬ ‫-ואז,‬
‫לפני שסרגיי נורה, הוא אמר לנו שהקולונל עשה‬ ‫את זה.‬
‫מה הוא אמר לכם?‬ ‫-אבל ידענו שלא עשית את זה, קולונל,‬
‫כי ראינו שניקית את השיניים, מחוץ לחלון שלך‬ ‫באותו ערב.‬
‫ריגלתם אחריי בחדר האמבטיה שלי?‬
‫תאמין לי, ראינו הרבה דברים‬
‫שלא רצינו לראות באותו לילה.‬ ‫-אלוהים, כן.‬
‫אני מתנצלת מראש, אבל היינו צריכים‬ ‫לראות אתכם עושים סקס.‬
‫את... ראית את זה?‬
‫מהרג'ה, קבל עצה.‬
‫תפוס למטה ותלחץ.‬
‫קיבלתי.‬
‫בכל אופן.‬
‫צ'יפס. כן.‬
‫האמת, חואן קרלוס, אין לך קשר לזה.‬
‫לא יכול היה להיות לך קשר לזה,‬
‫כי היית איתנו כשסוזי מתה.‬
‫אז זה לא אתה.‬
‫זה לא אתה.‬
‫-לא.‬
‫זה לא אתה.‬
‫לעזאזל. אולי אנחנו עשינו את זה.‬ ‫-מה?‬
‫זו את? לא יודע, אני סתם מקשקש...‬ ‫-מה... מה אמרת לי?‬
‫הנה זה בא.‬ ‫-והוא מוחא כפיים.‬
‫נלך לכלא. תודה, מותק.‬
‫אני שמח שסוף סוף יישרנו קו.‬
‫עכשיו, מכיוון שהרצח הראשון התרחש‬ ‫בשטחה הימי של צרפת,‬
‫אקח אתכם לפריז, שם תואשמו ותישפטו.‬ ‫-לפחות ניסע לפריז, תמיד רצית להיות שם.‬
‫מותק, אם תתבדח בזמן כזה, לא תפתור כלום.‬ ‫-רק ניסיתי...‬
‫למזלכם, מאז 1977,‬
‫אין עונש מוות לפי חוקי צרפת.‬
‫חוקי צרפת.‬ ‫-חוקי צרפת.‬
‫חוקי צרפת. כן.‬
‫ברור, המפקח, שאתה מכיר את חוקי הירושה ‬ ‫בצרפת יותר מכולם.‬
‫את רומזת לכך שיש לי ילדים ממזרים?‬
‫האמת שלא.‬
‫כי יש לי. אני מופתע שידעת.‬
‫אני אוהב את הממזרים הקטנים.‬
‫טוב. בכל אופן, לפי החוק בצרפת,‬ ‫רכושו של אדם צריך להתחלק באופן שווה‬
‫בין ילדיו.‬
‫אז לא חשוב מה כתוב בצוואה.‬
‫בדיוק, מהרג'ה.‬
‫הילדים היו מקבלים את הכסף,‬ ‫בלי קשר לחתונה שלו עם סוזי.‬
‫אבל שני ילדיו של מלקולם מתים.‬
‫שניהם?‬
‫כן, טובי והבן שנולד לו ממדלן לה בוטלייר.‬
‫הילד הזה מת בלידה.‬
‫באמת, קולונל?‬
‫דיברתי עם השותף שלי בניו יורק.‬
‫ביקשתי שישיג את תעודות הפטירה של מדלן ‬ ‫ובנה. הוא מצא רק את תעודת הפטירה של מדלן.‬
‫אבל אז התחלתי לחשוב. אולי אין תעודת פטירה,‬ ‫כי הילד לא נפטר.‬
‫שטויות. מלקולם היה נואש לילד‬ ‫שימשיך את שושלת קווינס.‬
‫הוא לא היה נוטש את ילדו.‬
‫אבל אם זו היתה בת?‬
‫כן!‬ ‫-אם זו היתה בת?‬
‫אהבת חייו מתה,‬
‫בזמן שילדה בת שלא רצה בה.‬
‫כן!‬ ‫-זה כמעט הגיוני.‬
‫כן, זה הגיוני.‬ ‫-כן, זה ממש הגיוני.‬
‫הוא מסר אותה.‬
‫אז איפה היא עכשיו?‬
‫היא יכולה להיות בכל מקום.‬ ‫יכול להיות שהתחתנה, הצטרפה לכנופיה,‬
‫או שינתה את שמה.‬
‫מי יודע. תמשיכו.‬ ‫-שינתה את שמה.‬
‫את שינית את שמך.‬ ‫-כן.‬
‫שמך האמיתי אינו באלרד.‬
‫אז מה? הרבה אמנים משנים את שמם.‬ ‫השם האמיתי של ליידי גאגא אינו ליידי גאגא.‬
‫כן, ליידי גאגא, "פפראצי", כן, טוב.‬
‫אבל כל מעריץ של גרייס באלרד יודע,‬ ‫שהסרט הראשון שלך היה "הרטבת קיץ",‬
‫היו לך שלוש שורות והשתמשת בשמך המקורי,‬
‫גרייס באטלר.‬
‫בתרגום חופשי, זה לה בוטלייר.‬
‫מדלן לה בוטלייר, אמא שלך.‬
‫זו בדיחה.‬
‫לא הייתי בחדר כשקווינס נרצח.‬
‫בסדר, טובי רצח אותו, אבל היתה לו קצת עזרה.‬
‫האורות. את כיבית את האור.‬
‫שכנעת את טובי לרצוח את מלקולם‬ ‫כדי שתתחלקו בכסף.‬
‫ו‬‫אז רצחת את טובי כדי לשמור הכ‬‫ו‬‫ל לעצמך.‬
‫אז אני והבחורה הזו שאלנו הרבה שאלות.‬ ‫-היית חייבת להיפטר מאיתנו.‬
‫למזלנו, אך לרוע מזלו, סרגיי הפריע לך.‬
‫אז פיתית את המהרג'ה,‬
‫כדי שנחשוב שהיית איתו כל הלילה.‬
‫אז שיחקת בי רק בשביל אליבי.‬
‫ילדה, זה קר.‬
‫ניסית להרוג אותנו בספריה.‬
‫ניסית להרוג אותנו בשוק, אבל פגעת בסוזי.‬
‫והנשק, אני מזהה את הנשק עכשיו.‬
‫החץ?‬ ‫-זה היה בסרט שראיתי פעם.‬
‫את יצאת עם חברות.‬
‫חזרת שיכורה ו... מה זה היה, לעזאזל...‬
‫"הנסיכה חץ נשיפה".‬
‫אלוהים.‬
‫זה לא שם הסרט.‬
‫אני נשבע שכן.‬ ‫-נכון! תראו את שומר ‬‫ה‬‫מסך שלי.‬
‫זו היא!‬ ‫-אלוהים!‬
‫ואז רצחת את צ'רלס‬
‫כי ידעת שהוא לעולם לא ישקוט‬
‫עד שימצא את הרוצח של סוזי.‬
‫כי הוא אהב את סוזי, לא אותך!‬
‫שלושת המניעים - כסף, אהבה, נקמה.‬
‫את המוח מאחורי הרצח של מלקולם קווינס, כן?‬
‫ואת זו שהפלילה אותנו.‬ ‫-הרגת את כולם, נכון?‬
‫נכון?‬
‫אבא שלי היה מפלצת.‬
‫אז את מודה?‬
‫כן.‬
‫אני בת‬‫ם‬‫ של מלקולם קווינס ומדלן לה בוטלייר‬
‫והיורשת הבלעדית של הון משפחת קווינס.‬
‫מה לגבי הרציחות?‬
‫לא עשיתי את זה.‬
‫אבל זה לא היה יכול לקרות‬ ‫לחבורת אנשים נחמדה יותר.‬
‫אז איזו עוד הוכחה יש לכם?‬
‫למה?‬ ‫-הוכחה למה?‬
‫שהיא רצחה את כולם?‬
‫כן.‬
‫לא תעשה כלום?‬
‫יש איזה חופש בצרפת היום?‬‫ ‬‫מה אתה עושה?‬ ‫-‬‫לא ייאמן.‬
‫תראו... אני לא יודע איך פועלים בברוקלין,‬
‫אבל כאן דרושות ראיות לביצוע מעצר.‬
‫טוב, זה לא אמור לקרות ככה.‬ ‫הבלש אמור להסביר את הרצח,‬
‫זה מה שעשינו, ואז הרוצח אמור להישבר מהלחץ‬ ‫ולהתוודות.‬
‫אם סיימנו, אני רוצה להתחיל לבזבז את כספי.‬
‫הכובע. תורידי את הכובע.‬
‫מה?‬
‫אמרתי, "תורידי את הכובע."‬
‫לא.‬
‫המהרג'ה קנה לי את הכובע הזה‬ ‫ואני אוהבת אותו.‬
‫ניק פגע ברוצח בראש עם צלחת.‬
‫זה השאיר סימן, לא?‬
‫חוץ מזה, למה לחבוש כובע אחרי שעשית ‬ ‫עיצוב שיער?‬
‫איך את יודעת שהשיער שלי עוצב לא מזמן?‬
‫כי היא ספרית, לעזאזל.‬
‫הסירי את הכובע, גברת באטלר.‬
‫לא אעשה את זה.‬
‫הבאטלר עשה את זה.‬ ‫גרייס באטלר עשתה את זה.‬‫ נכון?‬
‫אמרתי את זה במטוס.‬ ‫-היית חייב.‬
‫אל תזוזו! כולם!‬ ‫-אלוהים!‬
‫אלוהים!‬ ‫-בן זונה.‬
‫רגע, לא.‬
‫שאף אחד לא יזוז, או ש‬‫א‬‫ירה בה.‬
‫תורידו את הנשק.‬
‫ת‬‫זעיקו ‬‫אמבולנס.‬
‫יו, חשבתי שאמרת שאתה צלף נוראי.‬
‫לא כשצריך להציל את האישה שלי.‬
‫כיוונתי לרגל שלה, אגב.‬
‫בסדר. הכ‬‫ו‬‫ל בסדר.‬
‫תודה שניסית לעצור אותה, חואן קרלוס.‬
‫זה היה מאוד אמיץ.‬
‫דה נאדה, סניורה.‬
‫אהבתי את זה. הוא אמיץ, ואני כלום?‬
‫אתה צוחק? אמרתי שאתה אמיץ.‬ ‫-לא אמרת את זה.‬
‫אמרתי המון פעמים, "ניק, אתה ממש אמיץ."‬
‫"דה נאדה, סניורה."‬
‫"האלווין!"‬
‫יו, יש לי שאלה.‬
‫במלון במונטה קרלו, אמרתם שראיתם אותי‬ ‫ואת גרייס.‬
‫שמענו אתכם.‬ ‫-שמענו אתכם.‬
‫לא אהבנו את מה ששמענו, אבל אני...‬
‫מצטערת.‬ ‫-מקווה שאלה מכנסיים חדשים, אגב.‬
‫כן, אבל האמת היא,‬
‫גרייס ואני היינו בבר שעה לפני שבאנו לחדר.‬
‫איך יכול להיות שהיא הרגה את סרגיי‬ ‫כשהיתה איתי?‬
‫ניק.‬
‫אודרי.‬
‫איך חואן קרלוס הבין את האנגלית שלי הרגע?‬
‫עצור!‬
‫לא!‬
‫אל תתקרבו!‬
‫הוא מדבר אנגלית!‬
‫דיברתי אנגלית כל החיים, מטומטמים,‬ ‫ועוד תריסר שפות.‬
‫ואגב, הלטינית שלך נוראית.‬
‫הבנת אותה!‬
‫אל תחשוב על זה, קולונל,‬ ‫או שאוריד לך את הזין בירייה.‬
‫ידיים למעלה, עכשיו.‬
‫אני אמרתי לה לשכנע את טובי לרצוח ‬ ‫את אבא שלו.‬
‫אהרוס את המשפחה החולה הזאת בשם אבי.‬
‫תי‬‫כנס לאוטו.‬
‫זוזו לאחור!‬
‫ארוץ מהר.‬
‫היי.‬
‫תראו, פרארי!‬
‫מה?‬ ‫-טסטה רוסה!‬
‫"מגנום, בלש פרטי", מותק! יש לי שפם!‬ ‫-קדימה, ‬‫תי‬‫כנס!‬
‫זה מדהים! זו הפנטזיה של כולם!‬
‫קדימה!‬ ‫-איך פותחים?‬
‫מתחת! תמשכי, קדימה!‬
‫אלוהים.‬
‫מה ל...‬
‫את צוחקת עליי?‬ ‫-מצטערת, אני לא יודעת מה לומר.‬
‫סעי!‬
‫ידיים למעלה!‬
‫אני רק אומר,‬
‫כשהמנוע נשמע כמו הקול של אחותך,‬
‫מעצבן, גבוה ורועש, תעבירי הילוך.‬
‫כן!‬
‫איזה יופי את נוהגת!‬
‫היי!‬
‫מותק, הוא שם!‬ ‫-אני רואה.‬
‫מותק, כן! פנייה יפה.‬
‫תראו אותך.‬
‫תמשיכי אחריו. עוד.‬
‫עז!‬
‫לעזאזל!‬
‫יש לך מושג כמה את יפה?‬
‫רגע, עוד עז! מה לעזאזל? את לא אוהבת עיזים‬ ‫או משהו?‬
‫אני מתה עליהן.‬
‫א‬‫י‬‫דיוטים.‬
‫שיט.‬
‫תמשיכי, מותק!‬
‫קדימה!‬
‫לעזאזל!‬ ‫-אלוהים!‬
‫צריך להתנגש בו, מותק.‬ ‫-מה צריך?‬
‫את צריכה לפגוע לו בפגוש והוא יסתחרר.‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫-קטן עלייך.‬
‫אני לא יכולה, הוא נהג פורמולה 1!‬
‫יותר מהר! קדימה!‬
‫זו ההרפתקה שלנו.‬
‫לכי על זה.‬
‫אני יכולה. אני אוהבת אותך, זה היה מתוק.‬
‫הנה זה בא.‬ ‫-קדימה.‬
‫לא!‬
‫הוא לא הסתחרר. צריך להוריד אותו, קדימה!‬
‫הנה זה בא.‬ ‫-תני גז!‬
‫מה?‬
‫תבלמי!‬
‫יש לך מושג כמה את מגניבה?‬
‫יום נישואים שמח, מותק.‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫אני אוציא אותו מהאוטו.‬ ‫-תפוס אותו.‬
‫אני אוהבת אותך. אלוהים.‬ ‫-אני אוהב אותך.‬
‫קדימה. תפסתי אותך.‬
‫קדימה.‬
‫בסדר.‬
‫נמאס לי ממך, שוטר!‬
‫לא היית צריך לבוא הנה.‬
‫היית צריך להישאר בבית, לאכול נקניקיות,‬ ‫לקרוא את מגזין "פיפל"‬
‫ולצפות בתוכניות ריאליטי.‬
‫מותק.‬
‫אתה יודע, זה היה האוטובוס שלנו.‬ ‫-אין שירותים, אין אינטרנט‬
‫ועכשיו גם דורסים אנשים?‬ ‫-אבא, בריטני תופסת את החלון!‬
‫אני רוצה לראות את מי שמת! די!‬ ‫-שבו ותשתקו, אני אצלם תמונה!‬
‫טוב, אני אוהב אותך.‬ ‫-אלוהים, למה לא ניסית להציל אותו?‬
‫צריך לשאול אותם על יישון ח‬‫זיר‬‫. בואי.‬
‫בשם האינטרפול, אני מודה לך, גברת ספיץ.‬
‫את מבריקה ויפהפ‬‫י‬‫יה.‬
‫אלוהים. תודה רבה.‬ ‫-היא חסרת פחד, כן.‬
‫והשוטר ספיץ.‬ ‫-מה איתי, ללכת?‬
‫נראה שאתה בכל זאת בלש.‬
‫זה נכון.‬ ‫-עם הבחורה הזאת, כן.‬
‫אעביר את זה לממונים עליך בניו יורק.‬
‫זה יהיה גדול.‬
‫לדעתי, כל החוויה הזו היתה נהדרת.‬
‫מדהים.‬ ‫-כן.‬
‫חוץ מהרציחות, זה היה מעולה.‬ ‫-כן.‬
‫אני מקווה שבשאר הטיול, שאותו ארגנו לכם,‬
‫תוכלו להירגע יותר.‬
‫נסיעה טובה.‬ ‫-תודה.‬
‫היית חייב לנו את זה, אבל תודה רבה.‬
‫אם תגיע לניו יורק, חפש אותנו.‬
‫נתפור לך תיק על רצח משולש, או חטיפה.‬
‫הוא צוחק.‬ ‫-טוב.‬
‫תודה רבה.‬ ‫-טוב להכיר אותך. כל טוב.‬
‫יום נישואים נחמד, נכון?‬ ‫-יום נישואים מדהים.‬
‫די מגניב.‬ ‫-אהבתי מאוד.‬
‫איזו מתנה את קנית לי, אגב?‬
‫מה?‬
‫קניתי לך כרטיס מתנה לאמזון.‬
‫באמת?‬ ‫-לא, לא קניתי לך כלום.‬
‫- אוריינט אקספרס -‬