Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
"השעועית הזאת ב-7.5 לירה...
השעועית הזאת ב-7.5 לירה...
תן להן לרתוח, תן להן לרקוד...
נענעני את הירכיים, הלימה שלי... אני אוהב אותך מהלב.
אם את אוהבת אותי מהלב, עזבי את הגבר שלך ובואי אליי...
נענעני את הירכיים, הלימה שלי... אני אוהב אותך מהלב.
אם את אוהבת אותי מהלב, עזבי את הגבר שלך ובואי אליי...
הערב בא, אבל אין סימן לאבא...
הערב בא, אבל אין סימן לכסף.
הילדים בבית, אוכלים את השמיכות שלהם...
נענעני את הירכיים, הלימה שלי... אני אוהב אותך מהלב.
אם את אוהבת אותי מהלב, עזבי את הגבר שלך ובואי אליי..."
בלי חגורות הצלה, בלי רפלקטור מכ"ם, אורות שמאל וימין לא עובדים.
ללא תעודת כושר הפלגה.
אין גם מנוע לסירה! -חוסיין! חתיכת בוגד!
למה? זה נכון. אנחנו קרבנות פה! תראה, המפקד!
איפה הג'י? הלך הג'י!
תפסיק! אוקיי, עשיתם מסיבה בים. אבל למה בנתיב של אונייה?
אנחנו לא מטורפים, המפקד. למה שנרצה להיכנס לה לנתיב? מוהרם לא הצליח להתניע את המנוע.
הוא חתר וחתר אבל לא הגיע לשום מקום.
מה נעשה? זה הלחם והחמאה שלנו, המפקד.
כן, זה הלחם והחמאה, המפקד. זו הפרנסה שלנו.
אירפן אחי אמר שנעשה מסיבה לחתן.
הוא אמר שנעשה את זה בסירה. קדימה, תגיד לו, אירפן אחי!
אמרתי שאנחנו צריכים לעשות מסיבה עם החתן בנמל.
צריך חגורות הצלה כמובן אם יוצאים לים, אבל טוב...
לך לעזאזל! דפקת אותנו תוך שניות!
כאילו אי פעם ראית חגורת הצלה! -תגיד את האמת או שאקרע לך את הצורה!
תפסיקו!
אתה, שמנצ'יק. צעד קדימה.
תכתוב, קורבן מספר אחד. מה השם שלך? -חוסיין באדם.
מה השם של אימא שלך? -עיישה.
השם של אבא שלך?
עלי ריזה, אבל כתוב חליל בתעודת הזהות שלי. -מי זה חליל?
סבא שלי. זאת אומרת, בתעודת הזהות שלי מופיע השם שלו בתור השם של אבא שלי.
אז אתה משתמש בשם המשפחה של אימא שלך? -כן.
- צ'נקלה/גייקלי -
בוקר טוב, אוצרות! מה נשמע? -בוקר, חוסיין!
אל תחכי לי לארוחת ערב הלילה. תמשיכי בלעדיי, סבתא.
מה אתה עושה, חוסיין? -מנגן בחתונה בדליאן.
כמה אתה מקבל? -הם אמרו 100 לירה לכל אחד.
אל תבזבז את הכל שוב על שתייה!
תראו מי מדבר! לא ראיתי אותך שותה מים 45 שנה!
ואתה אומר שהכבד שלך נראה נקי, איך שזה לא עובד.
הרופא שלך שיחק עם זה! -בטח שזה נקי.
הרופא אומר שזה כמו כבד של טלה משובח.
בכל מקרה, אוקיי, להתראות. -חכה, אל תלך! בבקשה.
אין מצב, סבתא. אני מעדיף למות! -תוריד את זה, בחור צעיר.
תראי, אני עושה את זה כבר 30 שנה וזה אי פעם הועיל לי!? אני הפכתי לביצה במקום.
קדימה, שתה את זה.
בראבו, בחור צעיר!
תן לזה להפעיל את קסמיו.
האצ'ה! -אה?
תני לי קצת כסף.
אתה תיתן לי קצת!
אני אומר לך, אני מרושש. אני אמכור את העגלה ואחזיר את זה.
העגלה הזאת אף פעם לא תהיה מוכנה!
הסוסים ימותו לפני שהעגלה הזאת תהיה מוכנה!
את כזאת עקשנית, אישה! כזאת עקשנית!
לך לעזאזל! כל בוקר מחורבן!
אוי ואבוי! ידעתי שאני אראה אותך.
רק מבט אחד ואני אתן הכל! את חייבת להיות כל כך טהורה?
סלאם עליכום, מוראט אלמדר! -עליכום סלאם, חוסיין אחי!
אז מה העניינים? -בסדר. כרגיל. בוא לפה.
אז תן לנו גילוח. -בטח, אין בעיה.
אבי שאל עליך אתמול.
שאלתי אותו על זה. מתברר שהילדה חולה.
הוא אמר שאתה צריך ללכת לראות.
הנייד שלך היה כבוי.
אמרתי שתקפוץ אליו בבוקר, שתרפא אותה.
אמרתי שגדולה בעולם הזה היא לא לשכוח טובות.
אמרתי שהוא ידאג לך יום אחד. אמרתי את הדבר הנכון?
השתגעת? אתה תחתוך אותי! איזה אבי? איזו ילדה?
אתה יודע, יאקופ אבי.
למה אתה מדבר ככה!? חתיכת פסיכי!
אני אקפוץ אליו. עכשיו תן לנו גילוח!
היי, אוקיי. עכשיו תטה את הראש ואני אעשה לך גילוח רגיל.
תהיה רגוע או שאני אהרוג אותך! -עשה לי טובה! אוקיי, אוקיי. קדימה.
היא מושבתת. -אה?
ברצינות. -מה אני יכול לעשות?
אתה לא מוציא אותה? -לאיפה?
לחנויות! תראה, היא לא יכולה לחרבן. היא כולה נפוחה. תוציא אותה.
אבל היא לא מוכנה ללכת!
בטח שהיא לא מוכנה! בוא לפה.
תראה. מה זה?
מה זה? -המיניסקוס שלה.
זה מיניסקוס קרוע, יאקופ אבי.
אבל היא לא משחקת כדורגל! גם לפרות נקרע המיניסקוס?
בטח! אסור לה? איך היא אמורה לסובב את הברך שלה?
היי! זה מוהרם אגה! -ברוך הבא, מוהרם!
תודה, חבר'ה.
למה אתה קושר את הכלב, המפקד? שחרר אותו, תן לו להסתובב.
אלוהים יעזור לנו! אין מצב, חבר'ה. -למה לא?
הוא כולו חרמן, חבר'ה. הוא לא עוזב את הכלבות בסביבה במנוחה.
הוא נדלק על הכלבה של גמזה במלון.
כשאני מחפש אותו, הוא שם. הוא יסבך אותי.
הוא חתיכת רודף שמלות!
מה שלומך, סבן אחי?
אפילו הכלב יותר טוב בזה ממני.
חוסיין, יש לי בעיות גדולות, בן. טוב, אתה תבין.
אתה מכיר את הגלולות? אלו שעוזרות? לנסות אותן?
אבל הן אמורות להיות מסוכנות. הן עלולות לעשות לך התקף לב, אחי.
אז מה אני יכול לעשות? -קיפודי ים.
אה? -פתח אותם עם סכין ותבלע.
זה עוזר?
כן! זה אורגני. בדיוק מה שאתה צריך. וגם טבעי.
תפסיק לפזול אליה, אחרת ניכנס לצרות. -מה אני יכול לעשות? היא מסתכלת עליי.
אז אל תסתכל!
מספיק! מה את? צוענייה? -אבל מה קרה?
שבי! את יכולה לרקוד אחר כך. קדימה, שבי. זוזי!
סמה! חכי, מותק. חכי, מותק. חכי!
הבחורה בדרך החוצה! תפסיק את המוזיקה!
היא הולכת להיחנק.
היי, תפסיקו! אתם תחנקו אותה. אתם עושים את זה לא נכון!
חוסיין! מה אתה עושה לאחותי!?
אתה בסדר? -כן.
כמה אצבעות? -שלוש.
עכשיו. -חמש.
מי זה? -אני לא מכיר אותו.
לא, לא. הוא. -היא מתכוונת אליי.
אירפן, הבהמה! האידיוט שריסק לי בקבוק על הראש!
אוקיי, תירגע.
היי, סליחה, חוסיין. קיבלתי רושם לא נכון. חשבתי...
מה חשבת?! הצלתי את החיים שלה.
נתקע לה גרגר חומוס בקנה הנשימה.
הדבר היחיד שצריך לעשות זה ללחוץ על הסרעפת שלה או להפוך אותה.
אוקיי, אירפן אחי. אתה יכול ללכת.
הכל בסדר. הוא בהכרה. אוקיי?
אה...
באמת, אני מצטער, חוסיין.
אני מניחה שאתה מתעניין ברפואה. -אני מתעניין בחיות.
למדתי בעצמי, כשטיפלתי בחיות. בתור תחביב, זאת אומרת.
אימא שלי ידעה לטפל בשברים וכאלה כשהיא הייתה בחיים. גם זה עזר.
באמת? בכל מקרה, תרגיש טוב ואני אראה אותך שוב מחר.
מתי? איפה? -פה.
כן. דרך אגב, אני חוסיין. -ואני מוז'גן.
נעים להכיר. -כנ"ל. תירגע קצת הלילה.
בטח. אני אלך ישר למיטה. -אוקיי.
בשם אלוהים, הרחמן, היה מפלטי, הנביא הקדוש.
תציל את הילד שלי מהרוע, אלוהים.
מלט אותו מצרות.
האצ'ה!
על מה את צורחת?
הפחדת לי את הצורה! למה אתה שם מאחורה, לעזאזל איתך?
החתולה ברחה. החתולה! אני מחפש אותה. ראית אותה?
לא. יש לך סיגריות, חליל? -כן.
אין לו אימא, אין לו אבא. אנחנו כל מה שיש לו בחיים.
זה מפחיד אותי. -אבל הוא בסדר, תודה לאל.
תודה לאל. ואם יכולנו למצוא לו אישה...
זה יקרה בזמן המתאים, האצ'ה. הכל בחיים נקבע מראש.
בואי לפה, זנזונת!
תראי את זה!
סבא, מה קורה?
אה? -מה אתה עושה?
בוקר, חוסיין. מה המצב איתך? -בסדר. כרגיל. מה איתך?
למה אתה מצפה? -מה קורה עם הקיר?
אה... עשיתי מראה. תראה! אני תולה אותה פה על הקיר.
בשעה כזאת למען השם!?
סבא?
גידלת שושנים ורודות השנה?
כן, יש עוד מאחורה. אני לוקח 25 לירה לשושנה.
גם אני צריך לשלם? -כן.
לך לעזאזל! כל בוקר מחורבן!
מה שלומך? -מה שלומך?
טוב, תודה. זה כאב אתמול בלילה? -כן.
טוב, זה היה צפוי. -כן.
כמעט נגמר. -הלוואי שזה לא ייגמר לעולם.
מה?
התכוונתי לליגת העל בכדורגל.
אתה מנגן מאוד יפה בקלרינט. -בואי נקווה.
סליחה? -הכל בזכות האהבה.
טוב, כל אחד עושה עבודה טובה אם הוא אוהב את מה שהוא עושה.
כן.
טוב, סיימנו. אני שמחה שאתה מרגיש יותר טוב.
אוקיי. תודה. יום טוב.
שכחת את העציץ שלך.
לא, הבאתי את העציץ בשבילך.
פישלתי. דברים יצאו משליטה. את יצאת מגדרך. זאת הסיבה.
זה מאוד נחמד מצידך. -כן.
יום טוב.
גם לך.
סבן אחי? -אני גמור, חוסיין! הרגת אותי. אני לוהט!
כמה אכלת? -דלי שלם.
אלוהים אדירים! דולפין לא היה אוכל כל כך הרבה! חרא!
מאיפה לי לדעת? אתה לא אמרת. -זה עזר במשהו?
זה דופק מאתמול בלילה כמו גונג. האחות נמצאת?
מה אתה רוצה מהאחות? -להראות לה, כמובן!
אין מצב! לך לרופא בצ'נקלה. זה חמור.
הוא אכל דלי שלם של קיפודי ים?
כן. הוא אומר שזה דפק כמו גונג כל הלילה!
היי, תקשיב. איך היה עם התחבושות?
אה? -רק "אה" כשלא מתאים לך?
הוא אומר שכולם צריכים טיפול בבית חולים בימינו.
הוא אומר שאלוהים יעניק לכולם אחות כמו מוז'גן!
היי, תפסיקו להקניט אותי!
"השיר העצוב מתנגן ומוז'גן ואני בוכים...
השיר העצוב מתנגן ומוז'גן ואני בוכים..."
תראו, יצאתם משליטה! ותאט קצת, מוראט.
אבל אני נוסע לאט, אחי.
אתה לא! אני רואה את הכל כמו סרט רץ.
איזו מהממת... היא הרסה את ההגדרות שלי.
היי, בוס. צא משם ותחזור להגדרות היצרן.
תלחץ על "הגדרות".
בוא תלחץ עליי. כאילו זה כל כך קל... זה משהו גדול.
אני לא מחשיב תקופות בלי אהבה בתור חיים. אני רציני.
"אם לשוני תדבק לחכי
ולא אוכל עוד לומר את שמך...
אם עיניי ייעקרו ולא אוכל עוד לראות את פנייך...
אם ידיי יהיו קשורות ולא אוכל עוד להחזיק בידך..."
אתם חושבים שיש לה מישהו? -טוב, אף פעם לא ראיתי אותה עם אף אחד.
גם אני לא. -מוראט, אתה?
בוס...
אחי! -מה קורה!?
לא, לא ראיתי.
אז למה עשית את כל הדבר הזה? אני אמחץ לך את הפרצוף יום אחד!
וואו! לא לוקח לך הרבה זמן לאבד את זה! אתה בטח אגרסיבי לגמרי.
האופי שלך השתנה. חוסיין, זה לא עובד.
זה עובד. הוא רק קצת נסחף.
כל ההגדרות שלו התבלבלו. זה נורמלי.
אז קדימה. תשתו את זה!
מספיק! אנחנו כמו פרות משוגעות אחרי כל השתייה הזאת.
היי, למה אנחנו הולכים לאי? -אני עומד לעשות לך את הטובה של החיים!
הנה הן! -אוי, אלוהים!
קדימה, זוז. -אני לא בא.
קדימה, חוסיין! זוז! -אני לא בא. בבקשה, איבו!
זוז! איזה מין גבר אתה? קדימה.
שלום!
מה קורה איתך?
אני בסדר. ואת? -כרגיל.
שלום, חוסיין. -שלום, מוז'גן.
איך הראש שלך?
בסדר. זה כאילו משהו מתנדנד שם בפנים, אבל זה בסדר.
זה שירות חובה, נכון? את תעזבי כשזה ייגמר?
האמת שיפהפה פה, אבל... החיים מלאים הפתעות.
אני לא מתכננת תוכניות לטווח ארוך. -אני אף פעם לא מתכנן.
למה לא? -הן לא מתגשמות.
היי! דולפינים קופצים! תראה!
הן מבורכות, החיות האלה. בטח שורץ פה דגים.
הם כאלה יפים!
רוצה?
לא, תודה.
למה אתה עושה פרצוף כזה?
זה בגלל התפוח?
אז גילית!
אל תאכלי את זה! תזרקי את זה לדולפינים. קדימה!
איבו! -אה?
בטח אח שלי יודע. -יודע מה?
עלינו. -אין סיכוי!
הוא היה עולה עליי אם הוא היה יודע. -אם הוא לא היה, אני הייתי.
אבל לא היה לך את האומץ.
חיה!
חוסיין.
סבתא שלך מזכירה לי את סבתא שלי, אתה יודע?
כשהייתי כועסת על ההורים שלי בתור ילדה, תמיד הלכתי לסבתא שלי.
היא הייתה החברה הכי טובה שלי.
עם המוח הילדותי שלי, הייתי לוקחת את התיק ואומרת, "בואי נלך סבתא. הם יכולים להישאר".
כשאני הייתי כועס על שלי בתור ילד הייתי הולך לישון מיד,
כדי שאוכל לחלום על אבא שלי.
מעולם לא ראיתי אותו, מעולם לא הכרתי אותו, מעולם גם לא ידעתי איזה בנאדם הוא.
דמיינתי שהוא היה... גבר עצום, כמו ענק.
הוא היה מרים אותי בשתי אצבעות, מניח אותי על הכתפיים שלו...
והיינו מטיילים ביחד בחצר של בית הספר.
אבל זה כאילו היינו עפים, עד להרי אידה.
אבא שלך מת, אה?
כן.
ואז יום אחד פגשתי את זה,
והחלומות נגמרו.
אני נושף את כל הבעיות והדאגות שלי לתוך הדבר הזה והן נעלמות.
את יודעת, לנגן בזה זה קצת כמו לצעוק.
נגיד את זה ככה, הפכתי לעוד חלילן מהמלין.
אל תגיד את זה.
קשה לנגן בקלרינט, נכון?
כל דבר יפה הוא קשה, מוז'גן.
צריך לעבוד על זה. זה כלי מאוד עקשן. הוא בוחר את הנגנים שלו.
יש אנשים שמנגנים חודשיים ולא מצליחים להוציא צליל.
יש אנשים שלוקחים את זה פעם אחת וזה קורה בפעם הראשונה.
תנסי. בואי נראה אם זה יבחר בך.
אני לא יודעת. -תראי, זה פשוט. תעשי ככה עם השפתיים.
ככה?
כן.
אני לא יכולה. אתה תנגן. -כמה תשלמי לי?
השיר הראשון על חשבון הבית.
קרעת לי את הלב בשעת לילה כזאת.
אתה ביקשת את זה.
חוסיין, אין לך בחורה?
יש לי, אבל...
חוסיין, תן לי כסף. -היי, מה זה אמור להביע?
הייתי מבקש מסבתא שלך, אבל היא בחיים לא תיתן לי. היא רק חושבת עליך.
אני צריך כסף, בן. אני חייב להעביר את העגלה.
אני לא יכול לשלם על הסרן או על הלכה. -גם לי אין שום דבר, סבא.
לא, באמת?
מה זה לעזאזל?
שמרת פה הון תועפות, סבתא!
מה זה לעזאזל?
עיישה באדם.
עלי ריזה שקאר.
אבא שלי כתב לאימא שלי?
בני, אימא שלך נהייתה גאה מדי לגבי זה. הגבר לא יודע עליך בכלל.
הוא היה מאורס כשהוא פגש את אימא שלך. הוא רימה את הילדה שלי!
הוא המיט עלינו חרפה! היינו חייבים להמשיך לזוז כדי שהוא לא ימצא אותנו.
אימא שלך הסתירה ממך את כל זה. התכוונו לספר לך יום אחד.
נורא פחדנו שתעזוב, בני.
תפחדו! אתם צודקים! אני אעזוב! איך אתם יכולים להסתיר משהו כזה?
מה לגבי כל מה שעברתי?
כל הסיפורים האלו, סיפורים על ספינות טובעות,
על זה שאין לו קבר, ושהייתה להם חתונה דתית.
אם רק הייתם מספרים לי מוקדם יותר. ככה זה יותר גרוע! דברו איתי!
זה היה לטובתך, בני.
תשתקי או שתגרמי לדם שלי לרתוח! ואת ממשיכה לדבר על טובתי.
אני הולך למצוא את האיש הזה!
איך תמצא אותו? יש לך רק שם ותמונה שלו.
המכתבים נכתבו באיסטנבול, והכתובת מאחורה.
אני אלך למצוא אותו. -אבל הוא בטח כבר מת עכשיו.
אוי, מוז'גן!
כנראה שזה יצטרך לחכות.
- תחנת אוטובוסים אזינה -
אתה יכול לבוא לפה? -כן, אחותי?
אני במספר שש. -אוקיי, אחותי. זה פה.
אבל יש פה גבר! -את מדברת עליי?
אמרתי להם מאה פעם לשים אותי ליד אישה.
אוקיי, אחותי. בוא, אחי. בוא איתי.
בכל מקרה לא היה מקום. -חצוף, תתחפף.
שבי, אחותי. שבי. אוקיי, אחי. תראה, המקום הזה פנוי. אתה יכול לשבת שם.
חכה רגע. המקום הזה שלי.
איזה מהם? -13 ו-14. הזמנתי את שניהם.
יופי לך. למה אתה צריך שני מושבים?
מה זה עניינך?
זה בסדר, אחי. בוא נלך לחלק האחורי.
אנחנו נמצא לך מקום. בוא. -אולי פשוט אצא אם אני עושה כ"כ הרבה בעיות?
מה זה פה, גוררים אותי בכל האוטובוס? -אוקיי, אחי. תתקדם לכיוון החלק האחורי.
אחי! בוא לפה!
בדיוק. שב שם.
- איסטנבול צ'נקלה -
רמיז אחי?
חוסיין? וואו! זה הילד שלי!
ברוך הבא, חוסיין. חיכיתי לך כל כך הרבה זמן!
מה שלומך, אחי? הכל בסדר? -אני בסדר, ילד. אתה יודע.
אני מסתדר עם חוט ומחט. היי, אני שמח שבאת!
גם אני, אחי. התגעגעתי אליך. -שב.
חכה רגע, כמה שנים עברו? 1991, 2001, 2009. 18 שנה!
קל לומר. תראה איך הזמן רץ. איך הייתה הנסיעה?
בכל מקרה יש שירות הסעות לשכונה הזאת, רמיז אחי. רק שאלתי אנשים לאורך הדרך.
יופי! רוצה תה, חוסיין? -תן לי להכין את זה, אחי.
עזוב אותך!
וואו, רמיז אחי. לא השתנית בכלל. אתה בדיוק כמו שזכרתי אותך.
הלוואי! יש לי שערות אפורות בתחת!
אני רואה אותך עכשיו, אתה יודע, חיים שלמים עברו.
אני מזדקן. היית בכזה גודל ועכשיו אתה גדול כמו שור. מדהים!
אני נזכר בתקופה שהכנתי את בגד המילה שלך.
אני זוכר איך צרחת במילה...
"הם חותכים את זה! הם חותכים את זה!"
טוב, הם חתכו.
איך המוזיקה? אתה עדיין מנגן?
נראה לך שאפסיק אי פעם? אני אנגן כל עוד אני חי.
נהדר! מה שלום חליל אגה והאצ'ה אחותי? בוא נשמע!
רמיז אחי, הם זקנים, אתה יודע.
הם רבים ורבים, ואז הם שוב חברים.
יופי! נהדר!
אז מה קורה? מה המשימה החשובה שהזכרת בטלפון, חוסיין?
אני אגיד לך עוד רגע, אחי.
תראה, חוסיין, החנות כולה שלך. אני חייב ללכת לבנק לפני שהוא נסגר.
יש חשבון דחוף לשלם. תן לי לעשות את זה ואני מיד חוזר.
אני אלך אם תיתן לי הוראות.
לא, לא. זה דורש את החתימה שלי.
אתה תרגיש בבית. אני מיד חוזר.
אוקיי, אחי.
שלום, חמוד!
רמיז לא פה?
טוב, רמיז אחי...
אבל זה לא מתאים! אני אאחר לחזרות.
אוי אלוהים, איפה השמלה שלי?
טוב, רמיז אחי...
אה, הנה. בוא נראה אם הוא הוריד את המחשוף.
תחזיק את זה צמוד אליי.
תחזיק את זה שזה לא ייפול.
לא, לא ככה, ילד!
תחזיק את התיק.
אתה יכול גם להחזיק את השרוול? אני לא יכולה לראות משהו כזה.
עדיף שאני אמדוד את זה עליי.
אתה תחכה שם.
היי, "זיפים"! אתה לא מציץ, נכון?
איך את יכולה לחשוב ככה!?
לך על זה, ילד! לך על זה!
קדימה, ילד! רוץ!
אני פשוט לא יכולה לראות איך זה יצא.
בחיי! זה גורם לי להיראות שמנה? אה?
מה הוא עשה למחשוף!? הוא חושב שאני נזירה?
אני אמורה לעלות לבמה בשמלה הזאת!
חתיכת נוד זקן, רמיז! כמה פעמים כבר?
אני כל כך לחוצה שאני יכולה לבכות! ואני גם מאחרת לחזרות!
עכשיו תקשיב, קח את המספריים ותפתח את המחשוף.
קדימה, ילד! אני מאחרת. -אבל אני...
אתה פותח את זה, לא את הפה שלך!
תחתוך את זה. פתח את זה, קדימה!
אוי, אלוהים! פאק!
מה עשית!?
אוי, לא. -לך לעזאזל, "זיפים"! השמלה נהרסה!
מה אם נרביץ על זה קצת דבק? -הנה! הרבצתי!
מה זה היה!?
איזה מין עוזר אתה? הרסת את כל השמלה!
אני לא עוזר. אני שומר על המקום. אני מוזיקאי!
סול, סול, לה, סי, לה, סול, פה, סול, רה, מי, פה, סול, סול.
חזרתי, אחותי! -איפה היית, רמיז!?
בבנק. היה לי... -אל תגיד לי בבנק!
מילאת שוברי הימורים, נכון? -אה, טוב... לא! איזה שוברים?
רד מזה! אתה חושב שאני לא מכירה אותך?
הסופרסטאר המכונה גם "רמיז הסוס".
ישימו פסל שלך במסלול המירוצים, אתה יודע?
"רמיז הסוס"? -אז התיידדת עם הבחור שלנו.
כל כך נדהמתי כשהוא הרס את השמלה שחשבתי להתיידד.
כן.
אל תפתח את הפה שלך ככה!
"אלמלא אהבתי... אם לבי לא היה כל כך בוער....
מי היה מתקשר אליך... מי היה מתקשר..."
אולה!
זהו זה! אטי על הקאנון!
אני מיד חוזרת. -פירוז... פירוז...
מטורף! לא אמרתי לך לא לבוא לפה? אה?
אני לא יכול, פירוז. אני לא יכול.
מה אתה לא יכול?
כמה פעמים אמרתי לך שזה נגמר? אתה לא קולט?
אז אני אתאבד, פירוז!
בבקשה. תעשה מה שבא לך. עכשיו עוף מפה! קדימה!
פירוז, תקשיבי. שאלו את הייאם אם הוא רוצה ארמון או אחוזה.
הוא אמר מה הוא יעשה עם זה או זה אם אין מאהבת שהולכת בפנים?
הייאם אמר את זה, אה? מועזז אבאצ'י שר את זה!
צא מפה! עכשיו! או שאני אדאג שיכסחו אותך!
תראי, פירוז. רק חכי...
איפה היית, מטין?! אה? איך הוא נכנס, מטין?
השומרים בדלת נרדמו, פירוז. אתם פשוט, לא להאמין!
אבל גם אתה נרדם, המנהל מטין!
גם אתה! אני אגיד לך!
פירוז, אני בודק את המספרים. את רוצה שלא נרוויח כסף הלילה?
פירוז... -אה, סליחה! תוציאו אותו. חלאה!
מה אתה אומר? -באמת, זה ככה, רמיז אחי.
מתברר שאבא שלי לא מת לפני שנולדתי. הוא היה בחיים.
אלוהים!
כן. זה נפל עליי כמו ערימת לבנים. איזו מין הפתעה זאת?
תירגע, חוסיין. תירגע.
נמצא את אבא שלך איכשהו, חי או מת. אל תדאג.
תראה את זה, רמיז אחי. יש לי תמונה שלו.
הנה. והכתובת שלו מאחורה.
בוא נראה.
אלמאדאג. אוקיי. נבדוק את זה מחר.
אחי, באמת שאין צורך. אמצא את המקום בעצמי.
לא בא בחשבון!
אחי, אני לא יכול להרוס לך את העבודה. אל תגרום לי להרגיש רע, בבקשה!
אם אני לא אסתדר לבד, אתה יכול לעזור לי.
היי, בחייך. בוא. -אני זה שהולך.
תוריד את זה!
לך לעזאזל! פסיכי!
בן, תן לי לבוא איתך. המקום שורץ מניאקים. זאת איסטנבול!
אין צורך, רמיז אחי. אני לא רוצה להרוס לך את העבודה.
בסדר, חוסיין. תזכור, קח את ה-71-טי משם,
ורד ב"טאקסים".
בחזור, קח מונית שירות ל"בקירקוי" מ"טלימאנה". זה יותר קל.
אוקיי, אחי. שהיה לך יום טוב.
היי, חכה. יש לך כסף?
כן. -אוקיי, אז שהיה לך יום טוב.
גם לך.
בוקר, פירוזן.
בוקר, הלוחש לסוסים.
שלום, רמיז ביי. -שלום, מטין.
לאן הילד הולך? -יוצא לעשות משימה בלשית.
התלבושות מוכנות? אני אאסוף אותן מחר. -הן יהיו מוכנות, מטין. אל תדאג.
אוקיי, בוא נזוז. אנחנו מאחרים, מטין.
היי, אתה מתחכך בי?
אתה הולך אחריי כמו ברווזון כל הזמן!
אני אשבור את זה ואתקע לך את זה בכיס! זוז מפה! זוז!
זה המקום. אין פה אף אחד?
אה, הם עברו?
ארנווטקוי.
מספר 35.
אין איזה שרת או מישהו? בוא נשאל שם.
וואו! וואו! מי שם?
מי שם?
שלום. לחצתי על הפעמון של השרת, אבל...
למה אתה לוחץ על פעמונים אם אתה לא יודע של מי הם?
סליחה, אחי. הבניין פה ליד ריק?
כן, בדיוק. זה ריק.
אחי, סליחה. אני רוצה לשאול משהו. באיזו דירה גר השרת?
אין שרת בבניין הזה! -אז מי מטפל בבניין?
לא עניינך המחורבן!
אל תקלל, חבר. זה מביש.
אל תדבר איתי על בושה! אתה גורם לי לצעוק בשעה כזאת.
אז אל תצעק. זו אשמתך. על מה אתה צועק?
לחצת על הפעמון המחורבן שלי! -אז? אני לוחץ עליך?
חכה שם. אני יוצא החוצה!
בוא. מה אכפת לי?
אתה עובר לגור ליד הכניסה ועוד מקטר על זה! אם זה כל כך מפריע לך, דחוף נייר לאוזניים!
בן, הבנאדם משוגע. תברח!
הוא משוגע? -כן, משוגע! רוץ, בן. רוץ!
רואה את הזקן שם שמוכר מציתים? הוא מכיר את כל האזור.
הוא נמצא פה הכי הרבה זמן. לך תשאל אותו.
זה משוגע. רוץ!
לא מתעסקים עם משוגעים. אז אני הולך.
שלום, סבא'לה. שמעתי שאתה מכיר את כולם בשכונה הזאת.
אני מחפש מישהו, אבל, בוא נראה אם אתה מכיר אותו.
מי זה? -אבא שלי. עלי ריזה שקאר.
זה עלי ריזה שקאר. -כן. זה עלי ריזה שקאר.
הוא מוזיקאי. -כן! הוא מנגן בסקסופון.
הוא מנגן בסקסופון! -איפה הוא עכשיו?
איפה הוא עכשיו? -שמעתי שהוא גר פה.
הוא גר פה פעם.
טוב, כולם עברו מפה. הם רוקנו את הבניין.
הבניין ריק.
בלון גז התפוצץ בבניין. כמאל מת, היד של הילדה עפה.
מה? -היד עפה עד למטה ונחתה אצל הירקן!
אבא שלי? -מי זה אבא שלך?
אתה יודע, עלי ריזה.
אה, עלי ריזה. הוא קיבל 2,000 לירה.
תראה! היו לה חתולים. בואי לפה, חתלתולה!
אללה!
- מוכתר פארק באחטיאר קאסלי -
- תחנת משטרה מרכזית אלמאדאג -
איי! זה ממש כואב! -הציפורן חודרנית, אחותי.
ראיתי. זה נורא. בבקשה, אייטן. תיזהרי קצת!
אחותי, פאתיח שלך פה. -פירוזן!
אל תקראי לו "פאתיח שלי".
פירוזן! אני יודע שאת שם! ראיתי אותך, פרח!
עזבי את זה. -בואי החוצה ונדבר, פירוזן!
פירוזן, למען השם, תהיי רגועה. הוא תכף ילך.
פירוזן!
אבל נמאס לי ממנו, מטו, ואתמול בלילה הוא הציץ עליי.
מאהב יעשה הכל! הכל!
שנתקשר למשטרה? -אל תדליק אותי, מטו.
פירוז! מי יאהב אותך עכשיו?
מי יהיה הפנתר שלך כשאת מלטפת ועושה אהבה?
וואו! עד כאן! -פירוזן!
פירוז! -בן זונה!
פירוז! -בואי אליי, אהובתי. תסלחי לי!
מה אתה רוצה ממני?
פירוז, אל תהרגי את הפנתר שלך. תסלחי לי, פירוז.
שיזדיין הפנתר שלך!
פירוזן! פירוזן! -פירוזן אחותי, לא!
אל תקרעי את הבחור לחתיכות!
אל תיתן לזה להשפיע עליך, חוסיין. מחר יום חדש.
לך שוב ותעשה עוד חיפוש.
תודה, רמיז אחי.
לילה טוב.
אוקיי, לילה טוב. אני הולך לישון.
אל תגיד שהם שוב סגורים!
סלאם עליכום, אחי! -עליכום סלאם.
אחי, מתי אתה חושב שהמקום הזה ייפתח?
גברת רוזה נסעה לבודרום, בטח תחזור רק עוד שבוע.
שבוע? -זה בדרך כלל מה שקורה. יש לה שם עוד חנות.
אוי ואבוי! מה אני אעשה באיסטנבול שבוע שלם?
אל תיתן לזה להשפיע עליך, חוסיין. בוא נראה.
כן, מטין? -הלו, רמיז ביי.
אני הולך להיות עסוק בזמן הקרוב.
אתה יכול להביא את התלבושות לפירוזן? -איפה היא?
אוקיי, אני מיד אשלח אותם, מטין. יום טוב.
תודה. להתראות.
טוב, מטין. תעביר את הטלפון לשקט. אנחנו מתחילים בשיעור. זריז!
מגיע, המורה.
אוקיי, נתחיל בבסיס.
לצד. תנו לזה עוד אנרגיה!
אה, חוסיין! הבאת את השמלות שלי?
היי, תודה. זה היה אסון רודף אסון.
הכל השתבש היום.
זה הראיון הראשון שלי למגזין ואני לא מוצאת את מטין היקר.
אתה מתאר לעצמך? כאילו, אני עומדת להתחרפן. וזה עוד צילום קונספט!
כן.
היי, חוסיין... אתה פנוי היום?
לא תכננתי כלום. רק ישבתי בחנות.
תן לי קצת שירות היום, בסדר? -לתת לך מה?
לא, לא התכוונתי כזה. אתה מוכן לעזור לי היום?
אני מתכוונת, אם אתה מוכן לעזור לי עם הצילומים היום?
בטח, אם אני יכול, אחותי.
זה הגבר שלי! אתה גיבור!
עכשיו קח את אלה. תלה אותם כדי שלא יתקמטו.
אה! אני מה זה עצבנית, אתה יודע. אני גוועת! זה עצבים, סטרס.
בוא נלך לאכול משהו.
שב פה. בוא נירגע.
נמלא את עצמנו ואז נלך לעבוד.
שים אותם שם כדי שלא יתקמטו. אתה יכול לבוא לפה, מותק?
כן? -בוא לא נסתבך עם תפריטים.
מה אפשר להזמין שיגיע מהר? -המנות המיוחדות שלנו...
זה קצת יותר מדי. בוא לא ניכנס לזה.
אנחנו רוצים משהו קצת יותר... יותר כמו חטיף.
אוקיי. אז אם כך, אתם יכולים להזמין "בוגה בייס", קלמרי ריזוטו שחור,
או פילה מיניון.
אה! תראה, פילה מיניון זה נחמד, אבל...
העניין הוא, אני לא אוכלת עוף.
אבל פילה מיניון עשוי מבשר אדום, גברתי.
זה היה עם עוף בדיסלדורף.
וואטאבר. אז אתם עושים את זה אחרת. אמרת ריזוטו, נכון?
כן, ריזוטו שחור דה לה קלמרי.
דה לה... אוקיי. קלמרי זה אומר שיהיה בזה קלמרי?
יופי, אז נזמין את זה. שניים כאלה.
אוקיי. מה תשתו?
מים. -מים, אוקיי.
אוקיי, תודה.
אתה אוהב קלמרי, נכון, חוסיין?
אני מצ'נקלה. אנחנו מנשנשים קלמרי כל הזמן.
אה, זה נשמע טוב! פריך וקראנצ'י.
טוב, הנה. בוא נראה איך זה כאן.
מה זה? -ריזוטו שחור עם קלמרי.
איפה הקלמרי? -איפשהו בתוך זה.
משאית דרסה את זה או משהו? מה זה?
זה דווקא טעים. -אחותי, מה זה השחור?
טוב...
הדיו של הקלמרי, אני מניחה. -אוכלים את זה?
אה, כן.
החיה משפריצה את הדבר הזה כשהיא נמלטת על נפשה!
קדימה, תאכל את זה.
שלום, חבר'ה.
שלום, גברת פירוזן. -שלום.
סליחה שאיחרתי.
הפקקים באיסטנבול. את מכירה את זה. -כן.
מה דעתך שנעשה קודם את הראיון? אחר כך נמשיך לצילומים.
בטח. ז'אלה אמרת, נכון? -כן.
ברוכה הבאה. חוסיין, אתה יכול לזוז הצידה
ולעשות מקום לגברת ז'אלה.
כשחושבים על מופעים במועדוני לילה באיסטנבול את הראשונה שעולה לראש.
עדיין לא הוצאת אלבום, אבל את מקבלת הרבה יותר עבודה מאמנים ששחררו אלבומים.
מה היית אומרת, הסוד שלך?
אה, טוב, את יודעת, גם סזן אקסו היא מזל סרטן.
אנחנו אנשים אמוציונליים, מלאי אמוציות, רגש, לגמרי...
וכמובן להתנהג בטבעיות, זה מאוד חשוב.
זה מצליח לנגוע בקהל.
אני הולכת על שירים פופולריים ברפרטואר שלי באופן כללי.
אני מעולה על הבמה, כאילו. כן, ככה אומרים.
טוב, אני מקווה שהאלבום יכה גלים בקרוב מאוד.
לקחתי כמה שירים מ"יילדיז".
יש שירים שלי, וכולי. -אז כתבת גם את המילים?
כן, כתבתי חלק מהמילים.
"מצאתי מאהב חדש, יותר נאמן ממך
אנחנו מטיילים ליד הבוספורוס, הגבר החדש שלי כל כך שונה
הוא לא פוגע בי כמוך, המכונית שלו מלאה בעור
הוא לא עוזב אותי כל הזמן, אה! הגבר הזה כל כך שונה."
ואז מגיע הקטע.
"חלומי, חלומי, חלומי, חלומי, הגבר שלי כל כך שונה.
אנחנו נתחתן בקיץ הזה,
חוזי העתידות צודקים מאוד" הקטע הזה יותר טוב.
"חלומי, חלומי, חלומי, חלומי, הגבר שלי כל כך שונה.
אנחנו יוצאים למלדיביים לירח דבש, הכותרות צודקות מאוד."
זה רפרנס אליכם, הקטע עם "הכותרות".
תמיד כשאנחנו מראיינים אמנים למגזין "אולוסקופ"
אנחנו מראיינים גם את הצוות שלהם.
זאת אומרת, אם זה בסדר, כמובן.
אה, כמובן, בטח, תראייני. -הדבר האהוב על פירוזן?
קלמרי שחור!
משהו שמשגע אותה? -שהשמלה שלה נקרעת.
אם היית צריך לתאר את פירוזן במשפט אחד, מה זה היה?
טוב, הצד הרע שלה מבאס. אבל היא דווקא בנאדם טוב.
אוקיי, אז בואו נעשה את הצילומים.
בטח.
תפעילו את המאוורר. המאוורר!
שנייה, שנייה.
אפשר "גברת סרטן" קצת יותר נשית?
פנטסטי! קצת יותר סקסי.
ושוב.
מה אתה עושה?
היא מזיעה! אני מנגב את זה. -אוקיי. עכשיו אם לא אכפת לך.
אוקיי. -אוקיי, יופי, בואו נמשיך.
תמשיכי! יופי. בדיוק, נהדר.
אני יורד לזווית נמוכה עכשיו. בואי נראה שיניים. כן, כן...
מה אתה עושה?
זה יעזור לה לעצבים. אם היא תשתה כוס, היא תירגע.
אם לא אכפת לך, בוא פשוט נעשה את הצילומים.
כן, כי זה הורס לי את הריכוז עכשיו.
תדליק את זה, ילד! בדיוק!
יותר אישה. תזוזי. יותר נשית.
פירוזן אחותי, את לא רוצה את זנב השור? להביא את זה?
לא יודעת. אם הם רוצים את זה.
לא, לא. אנחנו לא צריכים את זה. -אם כך, אוקיי. אני מוכנה.
כן, יופי.
זה שטויות! שוורים הם לא ככה.
אתה לא רואה שוורים ככה! מתי שור עשה פעם ככה?
תעמוד מול שור קשור והוא ישתחרר ויהרוג אותך.
חוסיין, בסדר. קשה לי להתרכז. בסדר, חוסיין.
אוקיי, בואי נפנה הצידה עכשיו. כן, בואי ניתן מבט פראי יותר.
כן. ושוב, אוקיי? כן.
למען השם! -כן!
אתה אומר לה לפנות הצידה ולפתוח את הפה? אף שור לא עושה את זה!
זה הכל משחק אחד גדול בשבילך, "פלאש עלי"!
כאילו, איזה מין שור עושה את זה? שור שפותח את הפה ככה?
הוא שותה מהשוקת? מה הוא אמור לעשות?
זה לא דומה בכלל לדבר האמיתי. לעזאזל! תראו...
אולי תשתוק!
אתה מבייש את האישה! אתה גורם לה להזיע שעות. גם הסרטן היה חרא.
הכל בגללך. אתה ממהר מדי. אין סרטנים כאלה!
אחותי, אני אומר את זה לטובתך.
מה הקטע של סרטן שהוא כמו חייל רגלי?
סרטנים קוברים את התחת שלהם בחול, עולים מעליו,
ועושים ככה.
הם זזים אחורה וקוברים את עצמם. הכל לא נכון.
בגללך. אתה ממהר מדי.
היא שור, אה? שור שפונה הצידה ופותח את הפה שלו?
אתה מצלם חתיכת סרט פורנו עם השור שלך!
תקשיב, "זיפים". נגמרה לי הסבלנות, אוקיי? תחזור למקום שלך ואל תשגע אותי פה!
בדיוק!
נפלא!
די עם אריות ונמרים. זה לא ייגמר. מספיק! תראה, האישה רטובה מזיעה!
מספיק! היא תחטוף שפעת חזירים! -אוקיי, אוקיי. גם ככה סיימנו.
אני ממש מצטער. אני קצת מאחר.
איפה היית, מטין?
סידרתי את החוב שלנו.
הכל סיפורים! מה בכלל אתה מסדר?
אנחנו כמעט מתים פה! היא הייתה כל חיה על פני האדמה.
האישה זחלה פה על הרצפה. קח אותנו הביתה!
חוסיין, הפכת להיות תושב איסטנבול, אתה יודע! שלחתי אותך בחתיכה אחת וחזרת מפורק!
עשיתי בושות.
שתה את זה! -אני אקיא אם אני אשתה, רמיז אחי.
שתה את זה או שאני אעיף לך כאפה.
תמיד כשאני שותה וויסקי זה נגמר ככה.
הצלם הזה עיצבן אותי. לכן השתכרתי. אחרת הייתי בסדר.
שתה!
זה מבוי סתום, רמיז אחי. עבר שבוע.
הייתי בכל מקום. במשטרה, במועצה המקומית, במשרד הרישום. אין שום זכר לבחור.
אני פשוט מטיח את הראש בקיר לבנים.
נשארה לי רק חנות התכשיטים. אני מקווה שייצא לי לבדוק את זה.
מה אם נדפיס כמה פליירים?
אבל התמונה כל כך ישנה, אחי.
חשבתי לפרסם מודעה בעיתון, אבל התמונה כל כך ישנה.
סליחה, אבל לא נותרה לי פרוטה.
אני פה, בן.
עזוב, רמיז אחי. הטרדתי אותך כבר יותר מדי.
אל תדבר ככה, אני אפוצץ לך את הראש.
ניגבתי לך את התחת כשהיית תינוק, לעזאזל! אני כמעט נחשב אבא שלך.
הלוואי שהיית אבא שלי, אחי. אתה כזה בנאדם הגון.
קח את זה, קדימה. -אין סיכוי.
קח את זה.
אני הולך לבנק. -מה, שוב?
חוסיין?
שלום, אחותי. -אתה מנגן מדהים.
תודה. זה רק תחביב.
מה זאת אומרת, ילד? אתה מקצוען אמיתי.
טוב, אני מנגן בזה מאז שהייתי ילד, כמובן.
בחיי!
הדהמת אותי בשעה כזאת בבוקר, "זיפים".
מאז שהייתי ילד אני מנגן בזה בכל פעם שדברים מבאסים אותי.
אז דברים ממש מבאסים אותך עכשיו.
נכון, אחותי.
את מבינה, פירוזן אחותי, רק התרגלתי להיות לבד
ופתאום אמרו לי שיש לי אבא.
אז באתי עד לפה.
הייתי מטרד לכולם. הרסתי את השגרה של רמיז אחי.
קרו גם דברים אחרים אצלי בבית.
אז איך קוראים לה?
מוז'גן.
היי, אפילו כשאתה אומר את השם שלה העיניים שלך נדלקות, "זיפים"!
הייתי אומרת שאתה מאוהב.
כן.
סלאם עליכום! -שלום.
תודה לאל. -סליחה?
לא, הפנים לא מוכרות.
אבל המכתבים מפנים לכתובת הזאת.
אוקיי, אבל זה היה לפני 30 שנה. אנחנו פה שמונה שנים.
כן. מה את חושבת שאני צריך לעשות עכשיו?
חיפשת באינטרנט? -אה?
בדקת באינטרנט?
אה! למה לא חשבתי על זה?
את צודקת. אף פעם לא בדקתי.
יש קפה אינטרנט ממש שם מאחורה.
אוקיי. אז אני אלך לבדוק. תודה רבה על הטרחה.
בשמחה. בהצלחה. -להתראות.
אה...
הטבעת הזאת?
היא טורקיז. יפה, נכון? -יפהפייה.
זה ממש כמו הים אצלי בכפר. אותו צבע.
כמה זה? -אני אתן לך אותה ב-275 לירה.
אם אשלם מקדמה, תוכלי לשמור לי אותה לכמה ימים?
בטח. אבל אני לא צריכה מקדמה. -באמת?
טוב,
להתראות.
- גוגל טורקיה -
איזה מין מחשב חכמולוג זה!?
"אתה מתכוון לזה? אתה מתכוון לזה?"
כן, לזה התכוונתי!
הלו, מטין? הייתי במקלחת, לא יכולתי לענות. מה קורה?
איך הוא יכול לעזוב?
אנחנו מופיעים הלילה!
מה? אני לא מבינה. השתגעת?
תראה, אני עבדתי בלי תשלום בעצמי רק כדי שהוא יקבל את שלו. חרא כפוי טובה!
אני לא עושה את זה, מטין! תעשה מה שאתה רוצה. לא יודעת.
מטין! אני לא עושה את ההופעה שלי אצל זריפי עם שלושה נגני סאז
כדי שאנשים יוכלו לצחוק עליי, אוקיי? בבקשה! תסדר את זה!
טוב, בסדר. איבו לא היה אמור לבוא לנגן לילה אחד?
למה? לא, אני לא מקבלת את זה! לא, אני...
בסדר, בסדר. סדר את זה!
אה! חכה! הפוסטרים וכל זה מסודרים?
בסדר, בסדר. טוב, ביי.
אוף! אני רק אוכלת חרא כל הזמן.
הלו? מי זה? אה?
מטין? איזה מטין?
מטין המנהל של פירוזן? אה! אוקיי. מה נשמע?
הלילה?
תראה, אין לי כל כך מצב רוח.
יש בעיה משפחתית. אישית.
כן.
כן. 250 לירה?
טוב, מה אני אעשה? אז אני אבוא לנגן.
"כל סיפורי האהבה הם שקרים בכל מקרה,
הם תמיד מסתיימים בצער..."
אנחנו מזייפים עכשיו. -בגללך!
מה? -בגללך!
היי, רק הגעת! אתה מנסה להתרברב פה?
חכה, חכה. מה אתה אומר, חוסיין?
אחותי, אם תשירי את השיר בטון הזה שאלוהים יעזור לנו!
הוא מאלץ אותך לשיר בטון שמתאים לסרטאב.
את לא סופרן, את אלט. זיהיתי אותך.
בטון כזה הוא יגרום לך לצרוח כל הלילה כמו "טרזן ממניסה".
נגן ב"איי" ובוא נראה אם היא מצליחה.
אוקיי, תעשה את זה. קדימה.
- פירוזן -
פירוז! פירוז! הלדון אסקיצ'ילר הגיע!
אתה לא רציני!
אוף, איזה לילה! אני לא מאמינה. זה עושה לי כאבי בטן.
קדימה, אולי תתכונני להופעה? -כן, אוקיי.
קדימה, חבר'ה. תתחילו לזוז ולהתחמם קצת.
זוזו, חבר'ה.
מטין אחי, מי זה הלדון אסקיצ'ילר?
כל איסטנבול שלו, חמוד. הוא תותח.
מה קרה לקול שלך? -זה מעצבים. קדימה!
אתה מתכוון מאפיה או מה?
"עם כל נשימה משוך אותי לתוכך מכף רגל ועד ראש ותן לי להישאר שם
עם כל נשימה משוך אותי לתוכך מכף רגל ועד ראש ותן לי להישאר שם
כל סיפורי האהבה הם שקרים בכל מקרה,
הם תמיד מסתיימים בצער
גם אם בדידות היא כל מה שיישאר, אתה שווה את זה..."
בואו נשמע אתכם!
"כל סיפורי האהבה הם שקרים בכל מקרה,
הם תמיד מסתיימים בצער
גם אם בדידות היא כל מה שיישאר, אתה שווה את זה..."
תודה! תודה על מחיאות הכפיים! לבריאות! כיף לנו?
לחיים! תודה! תודה לכם!
ראיתי, ראיתי. ברוך הבא. ברוך הבא.
אדון הלדון כיבד אותנו בנוכחותו פה הלילה.
תודה רבה, והוא ביקש שיר.
שוב תודה. בואו רק נבדוק את הסולם אם זה בסדר מבחינתכם.
אני לא מכירה את השיר הזה. -אז מה נעשה?
אין לי מושג מה המילים.
מה זה? -אתה מכיר את זה?
אני זוכר טוב את המילים אבל אני צריך לכתוב אותם.
שכח מזה, ילד. אין זמן.
קדימה! אתה מכיר את השיר?
אני יודע את המילים. -היי, מה שם המשפחה שלך?
באדם.
יש לנו עכשיו הפתעה בשבילכם.
אנחנו כמובן הולכים לנגן את הבקשה של אדון הלדון.
אנחנו נשמע את השיר הזה בביצוע הזמר והמוזיקאי המפורסם
שנולד וגדל בצ'נקלה, חוסיין באדם!
קדימה, מאסטרו! אנחנו מקשיבים! חוסיין באדם, מחיאות כפיים!
קודם כל, אני רוצה...
להודות לגברת פירוזן שנתנה לי את ההזדמנות הזאת.
"אומרים שעלים לא ינשרו אם כך אלוהים ירצה
אומרים שאנשים לא ימותו אם כך אלוהים ירצה
אומרים שעלים לא ינשרו אם כך אלוהים ירצה
אומרים שאנשים לא ימותו אם כך אלוהים ירצה
האם את אלוהים? כי הרגת אותי
גרמת לחברים ולמשפחה לצחוק עליי
האם את אלוהים? כי הרגת אותי
גרמת לחברים ולמשפחה לצחוק עליי
תקשיבי למצפון שלך, מה הוא אומר לך?
הלב הזה מת למענך
תקשיבי למצפון שלך, מה הוא אומר לך?
הלב הזה מת למענך."
תן חיוך, הלדון אחי.
בחיי, "זיפים"! אתה רוצה למות? איך יכולת לקרוא לו "הלדון אחי"?
אז מה אני צריך לומר? -מה זאת אומרת?
הוא לא חבר שלך מהצבא. ממש פישלת פה!
אחותי, תראי. אם הייתי מדבר איתו פנים מול פנים, הייתי שומר דיסטאנס.
אבל על הבמה דבר כזה זה בסדר. כאילו, באמת!
אה! חתיכת טמבל! אתה כזה טמבל!
פירוז, פירוז! -ערב טוב.
ערב טוב. -זה מאדון הלדון.
תודה, תודה. -אחריך.
זה בשבילך.
בשבילי?
"מסמטיאני לצנ'קלי... תבלה עם זה, גבר."
הבחור שלח לי כסף.
עכשיו אני צריך לחלוק את זה עם הלהקה,
נכון?
תראי, אחותי. הייתי לוקח מונית.
בחייך, אלוף! רמיז גר רחוב אחד ממני.
אמרנו שנוריד אותך שם! למען השם! הרווחת כמה דולרים ופתאום יש לך קוצים במכנסיים.
זה בגלל זרימת הדם, את יודעת?
אה?
את יודעת, לפעמים מגרד בתחת
או ביד או משהו? -אז?
זה כלי הדם שלך עושים את זה.
כשהדם פתאום פורץ לתוך הוורידים זה גורם לך לגרד.
אה!
ציפורים עושות משהו כזה, נכון? כשהן מנקרות את הכנפיים שלהן.
זה גם כלי הדם? -לא. זה בגלל שהן צריכות.
אתה משוגע, "זיפים". באמת!
אני אוהבת משוגעים!
איי, זה היה אחד טוב!
מה קורה, חוסיין?
הוא לא עונה, אחותי. תלכי, אני אמצא מלון.
טוב, צלצל בפעמון.
אין שמות. אני לא יכול להעיר אנשים בשעה כזאת.
תראה, ילד. הדירה לא הייתה אחת מתחת לקומה העליונה?
יש שתי דירות בכל קומה.
איך יודעים איזו מהן שלו? זה כמו רולטה רוסית. אני כולי לחוץ, את יודעת!
אלוף, אתה לא מכיר אף אחד בבניין?
לא. -אז אוקיי. כנס.
כנס לאיפה? -אליי.
לעזאזל איתך! -אתה עדיין מסתכל כמו גולם. כנס, ילד.
להיכנס? -כנס! למען השם, בשעה כזאת!
אוקיי, מטין. להתראות. ביי!
בבקשה, "זיפים". תלבש את זה. מקווה שזה יתאים.
תודה על הטרחה, פירוזן אחותי. -אוקיי, לילה טוב.
פירוזן אחותי. -מה?
למה יש את כל הצעצועים והבובות האלו בכל מקום?
לא יודעת. אני אוספת אותם מאז שהייתי קטנה.
תראה אותה!
מה קרה? זה מפחיד אותך? -לא. אני לא מופתע.
אתה יודע שיש אנשים שמפחדים מבובות סמרטוטים, נכון?
הם חושבים שהן יתעוררו לחיים בלילה או משהו.
כאילו, מתייחסים אליהן כמו אל כשפים וכאלה. אתה מבין?
כן.
אל תפחד! -אוי! מה את עושה!?
בחיי, אתה בנאדם מבוגר ותראה איך פחדת!
אוקיי. אוקיי, לילה טוב. היי, תקשיב.
יש סיפורים כאלה, אתה יודע. שמעת על חיילי הבדיל, נכון?
זה לא שיר של קנאן דוגולו?
אוי, אלוהים, "זיפים"! קדימה, לך לישון. קדימה!
חוסיין! חוסיין, קום!
בשם אלוהים. מה קורה, אחותי?
חוסיין, פאתיח פה. -מי זה פאתיח?
לא משנה עכשיו. פשוט תתחבא איפשהו.
הוא צועק כמו משוגע, פסיכי!
איפה אני אמור להתחבא?
מה אתה רוצה!?
עוף לי מהבית! זה... -למה את לא נותנת לי להיכנס!?
אתה לא יכול להיכנס בשעה כזאת ולבייש אותי מול השכנים!
זוזי הצידה! -תראה, השכנים יתקשרו שוב למשטרה!
פאתיח! -איפה הבן זונה הזה?
איפה מה?
לך לעזאזל! -את מביאה גברים הביתה?
אני לא מביאה אף אחד הביתה! לך לעזאזל, פאתיח!
בוא לפה! בוא לפה, אמרתי!
איפה אתה!? -אין פה אף אחד.
אוי ואבוי!
מי אתה, לעזאזל?
ועוד לובש את הטרנינג שלי.
אני אוריד את זה, אחי.
אני אחנוק אותך!
לא! אל תעשה את זה! פאתיח! אתה תהרוג אותו! פאתיח!
לא! אתה תהרוג אותו!
אתה לא יודע מי אני?! אידיוט!
הוא לא ימות, נכון?
לא. אף פעם לא קורה לו שום דבר. אני אתקשר למטין. הוא יבוא ויעיף מפה את הבהמה הזה.
או שנתקע אותו מחוץ לכניסה לדירה. הוא יתעורר עם הזמן מהאוויר הצח.
אוקיי. בוא נעשה את זה.
אה! זין על הדוב או הפיל הזה או מה שזה שלא יהיה!
סליחה, אחותי.
בכל מקרה, תודה לאל שזה נגמר. יכלו לקרות דברים יותר גרועים, בן.
הבחור חנק אותי.
תראה. כל הצוואר שלי חבול.
אוקיי, סתום, חוסיין.
הלחמניות האלו גם ככה נתקעות לי בגרון.
המצפון שלי הורג אותי. הכל באשמתי.
איך זה יכול להיות באשמתך, אה?
אני רק הולך לבנק.
תראה, אם תצליח, אני שותפה איתך הפעם!
אז הוא בטח מאוד אהב אותך. -מה?
אני מדבר על הגבר שלך. לאור זה שהוא ניסה לחנוק אותי, הוא בטח מאוד אהב אותך.
כן, הוא אהב אותי. לכן הוא הלך לזיין את הזמרת שלי, נכון?
אה. זה לא בסדר.
ועוד עם מישהי מהעבודה, זה ממש נורא.
חוסיין, אל תגזים, אוקיי?
בכל מקרה, אתה עדיין מחפש את אבא שלך? -כן.
אם נלך לתוכנית בוקר בטלוויזיה, נמצא אותו תוך יום, אתה יודע.
בטלוויזיה?
לא. אני אעשה מעצמי אידיוט.
אעמוד שם כמו פינוקיו.
לעולם לא אוכל לחזור לצ'נקלה.
טוב, אז מה לגבי מודעה בעיתון?
זה קצת יקר.
כאילו, אולי מאוחר יותר.
תני לי לבדוק היום את הכתובות שמצאתי באינטרנט.
אוקיי. אני באה איתך.
את ממש לא חייבת.
אתה משוגע? אני גם ככה מרגישה נורא אשמה. לפחות תן לי לעשות לך טובה.
תודה, אחותי.
זאת אחת הכתובות מהאינטרנט.
"שקאר גבינות", עלי ריזה שקאר.
היי! תראה!
הוא נראה כמוני!
אתה לא חושב שהוא אח שלך? הייתי אומרת שמצאת סוף סוף את אבא שלך.
אוי ואבוי! -קדימה, בוא נלך.
חכי, אחותי. חכי! אני לא מוכן לזה.
מה יעזור לי אח עכשיו?
תפסיק! קדימה, בוא נלך.
כן? -סלאם עליכום!
עליכום סלאם.
מה רציתם?
יש לך גבינת אזינה? -הכי טובה!
אתה אוהב את זה? -מת על זה. טעם את זה, אחי.
אחי?
טעים. -כמה אתם רוצים?
תן לנו קילו.
נו, תשאל!
חבר... אנחנו רוצים לשאול אותך משהו.
אנחנו מחפשים מישהו בשם עלי ריזה שקאר.
אה, אבא שלי הלך למסגד. -אבא שלך?
כן, אבא שלי. אני פואד שקאר. מה נשמע?
אבא שלך מנגן בסקס?
מה? -אבא שלך, הוא מנגן בסקס?
מנגן בסקס? היי, שמור על הפה שלך! -מה? אני שואל אם הוא מנגן בסקס!
היי, אתה מחפש צרות. תתחפף!
אוקיי, חבר. בסדר. תראה, הבנת לא נכון.
אנחנו מחפשים מישהו בשם עלי ריזה שקאר, בסדר?
הוא מוזיקאי. הוא מנגן בסקסופון.
תוציא תמונה שלו, נו!
זה הוא. הבחור באמצע.
זה לא אבא לי. אנחנו איכרים. אבא שלי גם חאג'. הנה הוא שם.
מעצבן אותי בשעה כזאת!
מה מעצבן אותך, חולה נפש?
זו אשמתך. אתה נראה כמוני. אתה לא דומה בכלל לאבא שלך.
זו אשמתך. גם הגבינה שלך מסריחה! אנחנו לא קונים אותה!
גבינת העיזים שסבתא שלי מכינה תגרום לך ללקק את האצבעות.
אוקיי, בוא נזוז.
בחיי, חוסיין. יש בך צד שפשוט מזמין צרות, מה אני אגיד לך.
מה עשיתי עכשיו, אחותי? -איך יכולת לשאול ככה את הבחור?
"אבא שלך מנגן בסקס"?
הוא לא הבין נכון. מה אני אעשה?
אלוהים!
אבא שלי ניגן בסקסופון. איך אני אמור לומר את זה?
אני מבואס בכל מקרה. חשבתי שמצאתי אותו, וזה ממש מבאס.
קדימה, בוא נזוז. נשים מודעה בעיתון,
ואז נחזור הביתה ונחכה לשמוע מזה.
תני לי לבדוק את הכתובת האחרונה, שלא אתחרט.
אוי! אתה והחרטות שלך!
בסדר, בסדר. אל תעשה פרצוף. זה בסדר. נלך.
היי, אתה יכול לבוא לפה? בוא נזמין את החשבון.
לא, בבקשה. זה בסדר. -שיהיה...
הם השתגעו לגמרי.
איך סנדוויץ' טוסט ושתי כוסות תה עולים 26.5 לירה?
אני יכול לסדר שישחטו לי עז במחיר הזה בגייקלי.
פה זה איסטנבול, ילד.
עם עוד 500 לירה אתה יכול לסדר שישחטו פה בנאדם.
קדימה, תשלם. -בוא לפה!
הנה זה. תראי, "שקאר אמלאק".
תשמע, חוסיין, אם זה ייכשל נפרסם מודעה בעיתון, אוקיי?
בסדר, אחותי. -קדימה, בוא ניכנס.
- שקאר אמלאק -
עכשיו תקשיב, עלי ריזה שקאר! לא אמרנו לך שאנחנו קונים את הקרקע הזאת?
אני נשבע, אחי! לא מכרתי אותה. זה לא קשור אליי.
שתוק! אתה מנסה לדפוק אותי, אה, מניאק!?
לא מכרתי אותה, אני נשבע, אחי! נמצא לך קרקע במקום אחר.
עוד פיסת אדמה, אה? קח את הקרקע המזדיינת שלך!
אה, אנחנו מחפשים מקום לשכור...
בלי מדרגות.
אמרו שלסוכן הנדל"ן הזה יש כמה מקומות.
העניין הוא, שאנחנו לא יכולים לראות. זה סוכן הנדל"ן?
כן. אנחנו לא יכולים לראות כלום. יש לנו בעיות.
אנחנו צריכים דירה בקומת קרקע. אמרו לנו שיש לכם פה.
יש לנו כלב.
אנשים כל הזמן מתלוננים. יש לכם דירת גן בשבילנו?
לא. הבעלים לא נמצא. תחזרו מאוחר יותר.
מתי לחזור? באיזו שעה?
תראו, ממש קשה לנו לעלות פה במדרגות.
בסדר, אל תגזים, אחי. נחזור אחר כך.
אבל מתי?
נחשוב על זה. להתראות!
בוא. איפה הייתה הדלת? אה! הנה. בוא.
למה אתה מסתכל אחורה!?
היי, הם יכולים לראות! -אוי ואבוי!
- פירוזן -
אחי, לאן אתה רוצה? -לתחנת האוטובוס.
מה?
העניין הזה הוא מבוי סתום.
עדיף שאני אחזור לגייקלי.
חתיכת מניאק!
עכשיו הכנסת אותי לחרא! לאן נראה לך שאתה הולך?
מה זה? מטורפים!
זו אשמתך! אמרת שאת רוצה לבוא! לא ביקשתי ממך. פשוט באת!
אחותי, תפסיקי עם זה! -סתום, אידיוט!
אחותי, מה את עושה? תירגעי!
אל תדחוף את האף שלך! מה זה עניינך? -בדיוק!
אמרתי לך שלא תמצא אותו ככה. הנה. סוף סוף מצאנו את אבא שלך.
לא, זה לא אבא שלי. הוא צעיר מדי.
אלוהים, תן לי סבלנות!
היי, אל תתחילו שוב או שאזרוק אתכם החוצה!
סתום, למען השם!
סתמי את, מופרעת!
למי קראת מופרעת, אה!?
תפסיק! -למי קראת מופרעת!?
אחי, תפסיק! אחי! -למי קראת מופרעת!?
לעזאזל!
צא, צא.
בוא אליי.
אלוהים!
המכונית טוטאל לוס!
עדיף המכונית מאשר... -סתמו! מטורפים!
למה הייתם צריכים לבחור אותי מכל איסטנבול?
אתה בסדר, חבר? -הצוואר שלי לא בסדר.
הצוואר שלך?
אני מבין בצווארים.
מה אתה עושה? -חכה.
זה כואב? -כן!
אה, רגע. עכשיו? -איי! כן!
ועכשיו? -כן.
טוב, עכשיו תשתחרר.
איך עכשיו? -יותר טוב.
הוא בסדר. רק נפרץ לו דיסק בצוואר.
החזרתי אותו למקום.
אחותי, גם לך יש שבר.
נראה לי שאיבדתי שן. תראה, היא שבורה. -לא השן שלך. האצבע שלך שבורה.
לא, האצבע שלי בסדר. זו השן שלי. -תראי. היא שבורה פה.
מה עשית? -המפרק השני חסר.
גם הראש שלך מדמם.
הצוואר שלי יותר טוב, אבל עכשיו אין לי תחושה בידיים.
את יודעת מה המספר של האמבולנסים באיסטנבול?
אלוהים אדירים!
אוי ואבוי!
- רפואה דחופה -
אין מה לדאוג. זה רק נקע מהפגיעה.
לי זה נראה כמו פריצת דיסק. -אולי תסתום!
בכל מקרה, מקווה שתרגישו טוב בקרוב.
תודה. סליחה, חבר.
גרמנו לך צער.
רק תראה באיזה מצב אתה. רגע, יש אצלי קצת, אבל אני לא יודעת כמה.
אה! הנה, קח את זה. נסה להסתדר עם זה.
והנה, אני ארשום לך את המספר שלי.
אפשר בבקשה עט, אחות?
תודה. תראה, אני רושמת את זה פה. טוב?
והמנהל שלי יתקן לך את האוטו.
התקשרתי אליו עכשיו אבל לא השגתי אותו. הנה, חבר. תודה.
מה שקרה קרה.
קח תרופה לשרירים, זה יעזור. אבל אל תיקח אותה עם אלכוהול.
בבקשה, תרחיקי אותו ממני.
זה כל מה שאני מבקש.
טוב, כמה שאתה אוהב חיים קלים. תחשוב על הצבע!
הבחור לא הגיע לבית חולים. הוא נשאר תקוע בעבודה.
מספיק! בסדר, חוסיין, בסדר. בוא נזוז גם אנחנו.
אידיוט! -בוא, נתחיל לזוז!
נתת לו יותר מדי. שילמת לו יותר מדי. -תשמע, האוטו של הבנאדם נהרס. בחייך!
אדון רמיז? -כן?
יש לך ביטוח, "זיפים"? -לא, אין סיכוי.
לא עושים את זה לאנשים מעל 120 ק"ג.
סליחה! את יכולה לעזור?
כן? -המיטה בחדר מקולקלת. היא לא עולה למעלה.
אמרתי את זה כבר חמישים פעם היום.
באיזה חדר זה, גברתי?
106. עלי ריזה שקאר.
עלי ריזה שקאר. אני אבדוק מיד.
אוקיי. נחליף את המיטה מיד. אני מאוד מצטערת.
הוא משתחרר מחר בכל מקרה.
כן. תודה.
- קבלה -
שמעת את זה, אחותי? היא אמרה עלי ריזה שקאר!
פעם שלישית גלידה, חוסיין!
אם נסתבך בצרות הפעם, אנחנו גם ככה כבר בבית חולים. קדימה!
חכה רגע, רמיז אחי. עשה לי טובה.
הילד שלך לא עונה.
זה נראה כמוהו, אתה יודע.
כן.
שלום?
רפואה שלמה. -תודה, בן.
רפואה שלמה. -תודה. נחמד מצידך.
אה, סליחה.
שמי חוסיין, וזאת ידידה שלי, גברת פירוזן.
חיפשנו מישהו שנקרא עלי ריזה שקאר.
זה אתה? -כן.
כן.
סליחה שהפרענו לך.
זה אתה בתמונה הזאת במקרה?
זה ממש ישן! איפה מצאת את זה?
אתה הבן של פתחי? פתחי המתופף?
לא.
אתה כתבת את המכתבים האלו?
אימא שלי השאירה אותם.
אתה הבן של עיישה?
כן.
אמרת "השאירה". קרה משהו לעיישה? היא לא מתה, נכון?
אני חושש שכן.
אני מצטער לשמוע את זה, בני. הנה, אלו החיים.
אז אתה הבן של עיישה, אה?
אני גם הבן שלך.
מה? -אני גם הבן שלך.
אתה הבן שלי? -כן.
כשאימא איבדה כל תקווה איתך היא הייתה בהריון איתי.
היא הסתירה את זה ממך.
סבא וסבתא שלי גם ידעו את זה אבל הם גם הסתירו את זה.
מצאתי אותם מחטטים במגירה. ואז באתי עד לפה.
אימא מעולם לא התחתנה.
תמיד סיפרו לי בתור ילד שאבא שלי נפטר לפני שנולדתי.
אתה בסדר? -יש לו התקף. תן לו מים!
אתה בסדר?
אני בסדר, בן. אני בסדר.
אף פעם לא תהית לגבי אימא?
אתה משוגע?
כשפגשתי את אימא שלך הייתה לי ארוסה באיסטנבול.
היינו בלפסקי בהופעות.
לילה אחד, ראיתי את אימא שלך מהבמה. נשביתי בו במקום.
האירוסין שלי עפו מהחלון. התאהבתי.
הבעלים של האולם שהופענו בו, אישה,
היא שלחה לאימא שלך הודעה שיש לי ארוסה באיסטנבול.
היא אפילו לא נתנה לי הזדמנות להסביר.
אני מניח שהיו גם רכילויות.
היא מעולם לא סלחה לי.
היא צדקה.
כתבתי את המכתבים האלה. אמרתי לאנשים אחרים להתערב.
אבל ללא תועלת. ביטלתי גם את האירוסין אבל היא לא הייתה מוכנה להקשיב לי.
אחרי זמן מה המכתבים התחילו לחזור אליי.
ואיבדתי את עקבותיה.
שלוש או ארבע שנים אחר כך,
חבר מוזיקאי שלי אמר לי שהוא ראה אותה באזינה.
הלכתי וראיתי את אהובתי בשוק.
היא החזיקה ילד קטן.
תיארתי לעצמי שהיא נשואה.
הילד היה שמן כמובן. זה היה אני.
גם אני מעולם לא התחתנתי.
אז מי הייתה האישה בחוץ?
אה, היא? גברת שוקראן.
שכנה שלי. ידידה שלי לזמנים קשים.
חוסיין, קיבלת את הפנים של אימא שלך ואת הגוף שלי.
קיבלתי גם מוזיקה. אני מנגן בקלרינט.
נפלא.
אני יכול לקרוא לך אבא?
בטח שכן, בן. בטח!
אוי, אלוהים! אוי, אלוהים!
אבא, אלמלא גברת פירוזן לעולם לא הייתי מוצא אותך, אתה יודע.
לא, בחייך.
כל זה נועד להיות, בן. זה הגורל שלנו.
מעולם לא הייתה לי משפחה משלי עד עכשיו.
תודה לאל.
איך איבדנו את עיישה?
בתאונה.
תאונת רכב?
לא. הפרד דרך עליה.
נתקע לחיה קוץ בפרסה. היא ניסתה להוציא את זה.
החיה תקפה אותה פתאום.
ראיתי את אימא עפה באוויר.
אלוהים ישמור!
זה רמיז אחי. אני יודע שזה לא מנומס אבל אני תיכף חוזר.
טוב, החיים מלאים הפתעות, אה? אנחנו צריכים תמיד לומר תודה.
זה כאילו השמש יצאה ביום חורף קודר.
תן לי לבדוק מה קורה עם חוסיין. נחזור עוד דקה.
אוקיי.
מה קורה?
הבחורים עקבו אחרינו. הם תפסו את רמיז אחי.
הם אומרים שאם לא נלך הם יהרגו אותו.
אבל אם נלך, הם יהרגו את כולנו!
אמרתי שאני אלך לבד אבל הם אמרו שהם רוצים גם אותך.
את מכירה את גשר קרן הזהב? -כן.
אנחנו צריכים להיות מתחתיו בעוד שעה.
הם אמרו שאם נקרא למשטרה הם יחתכו לרמיז את הגרון.
מה נעשה?
חכה, אני חושבת. בוא נתקשר למטין.
את חושבת שמטין יציל אותנו?
יש לך רעיון יותר טוב? אולי הוא יביא איתנו כמה בחורים סמויים. מאיפה לי לדעת?
את צודקת. לפחות לא נלך כמו צאן לטבח.
רק שנייה, אחותי.
איפה אתה, מטין?
רק הגעת לפה, בן. לאן אתה הולך?
זה חשוב, אבא. חבר בצרה. הוא צריך אותי.
הטלפון הזה שלך?
תראה, הכנסתי את המספר שלי.
בסדר? תתקשר אליי אם קורה משהו. אתה משתחרר מחר, אה?
כן. -אני בטוח אהיה פה.
אוקיי. -טוב, שמור על עצמך.
למה הוא לא עונה, לעזאזל?
זה כל הזמן הולך למשיבון קולי.
תשאירי הודעה, אחותי. יש לנו 20 דקות.
רמיז אחי, הדבר הזה זה סיד חי.
זה יאכל לנו גם את העצמות. כמו קבר אחים.
חוסיין, הם יהרגו אותנו! חוסיין!
אוקיי, חבר'ה. זה מספיק. זוזו הצידה.
אחי, אני נשבע באלוהים שלא נספר לאף אחד!
למה אתה צריך להרוג אותנו, אחי?
אה, חוסיין! אה! אה!
בבקשה אל תהרוג אותנו! בבקשה!
אני אמרתי לכם ללכת לסוכן הנדל"ן? אה?
אחי, לא התכוונו ללכת לשם. זה היה הגורל, אני נשבע!
חיפשתי את אבא שלי. לא התכוונו ללכת לשם.
ואני ניסיתי לעזור לו.
בבקשה אל תהרוג אותנו! מבטיחה שלא נספר לאף אחד!
אז הנה זה בא.
רמיז אחי, סליחה, אחי.
פירוזן אחותי, אני מרגיש נורא. אני מצטער.
תתפללי עליי, סבתא!
עצור!
מה קורה?
פאתיח!
פאתיח שלך פה!
פאתיח שלך פה עם עוד חמישה בחורים! חמישה!
קדימה, חוסיין! רוץ, רוץ! קדימה!
פאתיח? בואו ניקח את פאתיח איתנו! -הוא יודע מה הוא עושה. הוא יסתדר. רוצו!
רמיז אחי, מצאנו את אבא, אתה יודע?
איי! שיזדיין אבא שלך! תתחיל לזוז!
זוז!
תסגירו את עצמכם!
בסדר. -אתה בסדר?
בוקר טוב, אבא. -בוקר!
איפה היית, בן? התקשרתי אליך כל הלילה. אין תשובה.
אל תשאל, אבא. הטלפון נשדד.
כמעט שדדו לנו גם את החיים!
מה קרה?
היינו בתחנת המשטרה כל הלילה. תודה לאל שאנחנו פה עכשיו.
יש לך תעודת זהות איתך? אני הולך לקחת אותך לאנשהו.
לאן?
למקום שתמיד יש בו קיץ, אבא. אנחנו נוסעים לגייקלי, הכפר שלי. בוא.
אני לא בא, בן. -למה אתה לא בא?
איך אני יכול להסתכל לסבא וסבתא שלך בפנים? תישאר אתה פה איתי.
לא, אבא! הם לא כאלה.
בוא איתי. תקשיב לי. זה גם יהיה טוב לבריאות שלך.
אנשים חיים שם הרבה זמן. הגיל הממוצע הוא 65.
אני בן 63.
אני מתכוון באופן כללי. כמובן שגם לאלוהים יש יד בזה.
קדימה, בנים! אל תתחילו לבלות!
הרכבת יוצאת! תתחילו לזוז!
בוא.
תודה לאל! אנחנו חוזרים.
היי, למה אני באה, "זיפים"?
טוב, אחותי. את יכולה ללכת לים. לצאת לנופש. עכשיו עונת הבוניטו!
זמן טוב! -כן.
ואני אזכה לראות את אימא שלי. אני צריך לשנות את הנוף.
אוי ואבוי! עצרי, אחותי! עצרי, עצרי!
מה קרה, בן?
מה קרה הפעם?
השארתי לי בצד טבעת בשביל מוז'גן. שכחתי לאסוף אותה. בואו נחזור!
הנה, קח את זאת. תן אותה לבחורה. בבקשה.
לא נחזור אחרי כל זה, או שאהרוג אותך.
אחותי, את בנאדם מדהים, את יודעת? תאמיני לי.
זה גם מזהב. את עדיין צריכה לבקש את ידה של הבחורה.
מה?
את חייבת לבקש את ידה של הבחורה. את חייבת לעזור לי עכשיו. יצאנו למסע הזה ביחד!
אוי ואבוי!
עברית: עמרם מרגלית