Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Pavut maksavat 7,50 liiraa
Laita kiehumaan, anna niiden tanssia
Lanteet keinumaan, Halime Rakastan sinua koko sydämestäni
Jos rakastat minua Jätä miehesi ja tule luokseni
Lanteet keinumaan, Halime Rakastan sinua koko sydämestäni
Jos rakastat minua Jätä miehesi ja tule luokseni
Ilta on tullut mutta isää ei näy Ilta on tullut mutta rahaa ei näy
Lapset järsivät kotona tilkkutäkkejään
Lanteet keinumaan, Halime Rakastan sinua koko sydämestäni
Jos rakastat minua Jätä miehesi ja tule luokseni
Ei pelastusliivejä, tutkaheijastinta, ei toimivia valoja.
Ei merikelpoisuustodistusta.
-Eikä moottoria. -Hüseyin. Senkin vasikka.
Tottahan se on. Me olemme uhreja. Kuuntele, päällikkö.
-Missä G? G on mennyttä. -Seis! Miksi juhlitte laivaväylällä?
Muharrem ei saanut moottoria käyntiin. Soutaminen ei auttanut.
-Ei voi mitään. Tämä on työtämme. -Niin. Tällä me tienaamme leipämme.
Irfan sanoi, että soitamme sulhasen juhlissa.
Hän sanoi, että juhlat ovat soutuveneessä. Kerro hänelle, Irfan.
Ehdotin, että juhlisimme satamassa. Vesillä pitäisi olla pelastusliivit.
Heti puukottamassa selkään. Et ole nähnytkään pelastusliivejä.
-Kerro totuus, tai saat pataan! -Askel eteenpäin, läski.
-Kirjoita. Uhri yksi. Nimesi? -Hüseyin Badem.
-Äidin nimi. -Ayşe.
-Isän nimi. -Ali Rıza, mutta papereissani lukee Halil.
-Kuka on Halil? -Ukkini. Papereiden mukaan isä.
-Käytät siis äitisi sukunimeä. -Kyllä.
-Huomenta. Miten menee? -Huomenta, Hüseyin.
Älkää odottako minua illalliselle.
-Minne sinä menet? -Hääkeikalle Dalyaniin.
-Paljonko saat? -Sata liiraa per nenä.
Älä juo kaikkea!
Paraskin puhuja! Olet juonut 45 vuotta putkeen.
Ja kehtaat väittää, että maksasi on kunnossa. Huijausta!
Kunnossa on. Lääkärin mukaan se on kuin lampaan maksa.
-No, näkemiin sitten. -Odota. Älä mene. Tässä.
-Ei käy, mummo! Kuolen mieluummin. -Alas vain, poika.
Tuosta ei ole ollut mitään apua 30 vuoteen.
Juo nyt vain.
Bravo, poika. Anna sen tehdä taikansa.
-Hatice! -Niin?
-Anna rahaa. -"Anna rahaa."
Olen pennitön. Myyn kärryn ja maksan takaisin.
Kärry ei valmistu ikinä! Hevoset kuolevat ennen sitä.
Olet niin itsepäinen, nainen. Niin pirun itsepäinen.
Piru sinut periköön. Joka ainoa aamu.
Voi luoja. Tiesin törmääväni sinuun.
Yksi katse, ja antaisin mitä vain. Onko pakko olla noin puhdas?
-Hei, Murat Alemdar. -Hei, Hüseyin.
-Miten menee? -Tavallisesti.
-Aja partani. -Selvä.
Veli kyseli eilen sinusta. Kuulostelin asiaa. Tyttö on sairaana.
Sinun pitäisi käydä katsomassa. Hän ei tavoittanut sinua.
Lupasin, että kävisit aamulla hoitamassa tytön kuntoon.
Sanoin, että palveluksia ei saa unohtaa.
Hän sanoi korvaavansa kaiken. Sanoinko oikein?
Oletko sekaisin? Varo, ettet viillä minua. Kuka veli? Kuka tyttö?
-Yakup. -Hyvä on! Keskity parran ajamiseen.
Kallista päätäsi, niin saan leikattua partasi.
-Rauhallisesti, tai tapan sinut. -Hyvä on.
-Se on masentunut. -Mitä?
-Ihan totta. -Mitä voin tehdä?
-Etkö vie sitä ulos? -Minne?
Kaupoille. Mitä luulet?
Siitä ei ole mihinkään. Vie se ulos.
-Se ei puhu. -Ei tietenkään. Tule tänne.
-Katso. Mitä tämä on? -Nivelkierukka.
-Mikä? -Irronnut nivelkierukka, Yakup.
Ei se pelaa jalkapalloa. Miten se voi irrota?
Miten se pystyy taivuttamaan polveaan?
-Sehän on Muharrem Agha. -Tervetuloa, Muharrem.
-Kiitos, pojat. -Miksi pidät koiran hihnassa? Laske irti.
-En taatusti, pojat! -Mikset?
Se on kiimassa. Se oli heti narttujen selässä.
Se käy kuumana Gamzen koiraan.
Joutuisin vielä liriin sen kanssa.
-Se on oikea naistenmies. -Mikä hätänä, Şaban?
Koirallakin on minua parempi flaksi.
Minulla on suuria ongelmia, Hüseyin. Tiedät kyllä.
Tiedäthän ne pillerit, jotka auttavat? Pitäisikö kokeilla?
Olen kuullut, että niistä voi saada sydänkohtauksen.
-Mitä minä teen? -Merisiilejä.
-Mitä? -Leikkaa auki ja nielaise.
-Auttavatko ne? -Kyllä. Luonnonmukainen ratkaisu.
-Älä virnuile, tai joudumme pulaan. -Hän hymyilee minulle.
Älä sitten katso.
Riittää! Oletko muka mustalainen? Istu. Ehdit tanssia myöhemminkin.
Sema! Odota, tyttö. Odota.
Tyttö on lähdössä. Soitto seis!
Hän tukehtuu.
Seis! Sinä tukehdutat hänet. Teet sen ihan väärin.
Hüseyin! Mitä helvettiä sinä teet sisarelleni?
-Oletko kunnossa? -Olen.
-Kuinka monta sormea? -Kolme.
-Entä nyt? -Viisi.
-Kuka tuo on? -En tunne häntä.
-Ei, vaan hän. -Hän tarkoittaa minua.
Irfan! Se ääliö, joka löi minua pullolla päähän.
-Rauhoitu. -Anteeksi. Käsitin hieman väärin. Minä...
Mitä sinä oikein luulit? Pelastin tytön hengen.
Hänellä oli paahdettu kikherne henkitorvessa.
Silloin pitää painaa palleaa tai nostaa jaloista.
Kas niin, Irfan. Voit mennä. Kaikki on hyvin. Hän on tajuissaan.
Olen todella pahoillani, Hüseyin.
-Tiedät paljon lääketieteestä. -Oikeastaan eläimistä.
-Anteeksi kuinka? -Eläinten hoitaminen on harrastukseni.
Äitivainaa oli nivelen niksauttaja. Siitäkin oli apua.
No, pikaista paranemista. Nähdään huomenna.
-Milloin ja missä? -Täällä.
-Aivan. Minä olen muuten Hüseyin. -Ja minä Müjgan.
-Hauska tutustua. -Samoin. Ota illalla iisisti.
-Selvä. Menen suoraan sänkyyn. -Hyvä.
Luojan nimeen. Oi, armollinen. Johdata minua, profeetta.
Suojele poikaani pahalta, Herra. Varjele häntä ikävyyksiltä.
Hatice! Mitä sinä oikein mesoat?
Säikäytit minut melkein hengiltä! Mitä sinä siellä hiivit?
Kissa karkasi. Etsin sitä. Onko näkynyt?
-Ei. Onko sinulla tupakkaa, Halil? -On.
Hän on isätön ja äiditön. Hänellä ei ole muita kuin me.
-Pelottava ajatus. -Onneksi hänellä on kaikki hyvin.
Luojan kiitos. Kunpa löytäisimme hänelle vaimon.
Kaikki aikanaan, Hatice. Kaikki elämässä riippuu kohtalosta.
Tänne, tyttö! Katsohan mokomaa.
Mitä nyt? Ukki!
-Häh? -Mitä sinä touhuat?
-Huomenta, Hüseyin. Mitä touhuat? -Sitä tavallista. Entä sinä?
-Mitä luulet? -Mitä sinä teit seinälle?
Tein peilin. Aion ripustaa sen. Katso.
Tähän aikaan päivästäkö?
Oletko kasvattanut tänä vuonna vaaleanpunaisia ruusuja, ukki?
Takana on vielä lisää. Yksi ruusu on 25 liiraa.
-Pitääkö minunkin maksaa? -Kyllä.
Hitto! Joka ainoa aamu.
-Kuinka voit? -Entä itse?
-Hyvin. Oliko sinulla yöllä kipuja? -Oli.
-No, se oli odotettavissa. -Selvä.
-Melkein valmista. -Harmi.
-Mitä? -Tarkoitin "vai niin".
-Soitat klarinettia tosi kauniisti. -Toivotaan.
-Anteeksi kuinka? -Rakkaus ratkaisee.
-Jos työtään rakastaa, sen tekee hyvin. -Aivan.
No, tämä oli tässä. Hauskaa, että voit paremmin.
Selvä. Kiitos. Hyvää päivänjatkoa.
-Unohdit kasvisi. -Toin sen sinulle.
Mokasin. Aiheutin sinulle harmia. Olen pahoillani.
-Herttaista. -Kiitos. Hyvää päivänjatkoa.
Samoin sinulle.
-Şaban? -Sisuksiani korventaa!
-Kuinka monta söit? -Ämpärillisen.
Voi pojat. Delfiinikään ei söisi niin paljon.
-Mistä minä tietäisin? -Oliko niistä apua?
Se pamppailee kuin gongin nuija. Onko hoitaja paikalla?
-Miten niin? -Näytän sen hänelle.
Ei. Mene Çanakkaleen lääkäriin. Tämä on vakavaa.
-Söikö hän sangollisen merisiilejä? -Kyllä. Se pamppailee kuin gongin nuija.
Miten siteiden poisto sujui?
-Häh? -"Häh" kun sinulle ei sovi.
Kaikki ovat nykyään hoidon tarpeessa.
Kunpa Jumala soisi kaikille Müjganin kaltaisen hoitajan.
Lakkaa kiusaamasta.
Suruinen on sointi laulumme Müjgan ja minä itkemme
-Rajoittakaa vähän. Hidasta, Murat. -Minähän ajan hitaasti.
Näen kaiken kuin nopeutettuna.
-Upea tyttö. Hän sekoitti asetukseni. -Palauta itsesi tehdasasetuksiin.
Klikkaa valikosta.
Tule ja klikkaa minua.
Kunpa se olisikin niin helppoa. Tämä on vakavaa.
En laske elämää ilman rakkautta elämäksi ensinkään.
Jos kieleni olisi solmussa
Enkä voisi lausua nimeäsi
Jos silmäni olisivat sokaistut
Enkä koskaan näkisi kasvojasi
-Onkohan hänellä mies? -En ole ainakaan nähnyt.
-En minäkään. -Entä Murat?
-Pomo. Veli. -Mitä helvettiä nyt?
-En ole nähnyt. -Miksi vetkuttelit? Saat vielä pataasi.
Sinähän hermostut pienestä. Raivo nousee pintaan hetkessä.
Luonteesi on muuttunut.
Sitä sattuu. Hän vain innostui. Hänen asetuksensa ovat pielessä.
No niin. Ei muuta kuin ääntä kohti!
Riittää. Olemme kupitelleet itsemme jo tolkun rajamaille.
-Miksi menemme saarelle? -Älä kysy. Saat elämäsi palveluksen.
-Siinä he ovat. -Voi pojat.
-Käy kimppuun, Hüseyin. -En. Älä tee tätä minulle, Ibo.
Liikettä niveliin. Millainen mies sinä oikein olet?
Tervehdys.
-Miten menee? -Hyvin. Entä itselläsi?
-Hei, Hüseyin. -Hei, Müjgan.
-Miten pääsi jakselee? -Hyvin, mitä nyt jokin hölskyy sisällä.
Lähdetkö heti komennuksen jälkeen?
Täällä on kyllä kaunista... Elämä on täynnä yllätyksiä.
-En tee pitkän tähtäimen suunnitelmia. -En minäkään.
-Miksi et? -Ne eivät kuitenkaan toteudu.
Delfiinit hyppivät! Katso!
-Tuolla on varmasti kalaparvi. -Niin kaunis näky.
-Tahdotko? -Ei kiitos.
Miksi ilmeilet noin?
-Johtuuko se omenasta? -Arvasit. Älä syö sitä.
Heitä se delfiineille.
-Ibo. -Mitä?
-Veljeni taitaa tietää. -Mistä?
-Meistä. -Eikä! Minun kävisi kalpaten.
-Jos ei hän, niin sitten minä. -Et sinä raaskisi.
Elukka.
Hüseyin.
Mummosi muistuttaa minua omasta mummostani.
Kun suutuin pienenä vanhemmilleni, menin mummon puheille.
Hän oli paras ystäväni. Otin lapsena laukkuni -
ja pyysin mummoa karkaamaan kanssani kotoa.
Kun minä suutuin vanhemmilleni, menin vain nukkumaan,
jotta voisin nähdä unta isästäni. En koskaan nähnyt tai tuntenut häntä.
Kuvittelin hänet valtavaksi. Jättiläiseksi.
Hän nosti minut ylös kahdella sormella. Sitten vaeltelimme koulun pihalla.
Ihan kuin olisimme lentäneet. Aina Idavuorelle asti.
-Onko isäsi kuollut? -On.
Sitten törmäsin tähän, ja unet loppuivat.
Puhallan murheeni klarinettiin, ja ne häipyvät.
Tämän soittaminen on kuin huutamista. Minusta on tullut pillipiipari.
Älä sano noin.
-Onko sitä vaikea soittaa? -Ei ole helppoa luoda kauniita asioita.
Tämä vaatii töitä. Itsepäinen soitin. Se valitsee soittajansa.
Jotkut eivät saa siitä ääntäkään edes kahdessa kuukaudessa.
Jotkut saavat sen laulamaan ensimmäisellä kerralla.
-Kokeile. Katsotaan, valitseeko se sinut. -Enpähän tiedä...
Se on yksinkertaista. Laita huulet näin.
Kokeile nyt.
Näinkö?
-Niin. -En osaa. Soita sinä.
-Paljonko maksat? -Talo tarjoaa ensimmäisen.
-Revit sydämeni rinnasta jo nyt. -Itse pyysit.
-Eikö sinulla ole tyttöä, Hüseyin? -On, mutta...
-Anna rahaa. -Hetkinen. Mitä nyt?
Pyytäisin mummolta, mutta hän ei anna. Hän ajattelee aina sinua.
Tarvitsen rahaa. Kärryt on saatava valmiiksi.
-Minulla ei ole rahaa viimeistelyyn. -Ei minullakaan, ukki.
Ihanko totta?
Mitä helvettiä? Olet kerännyt tänne omaisuuden, mummo.
Mitä helvettiä?
Ayşe Badem.
Ali Rıza Şeker. Kirjoittiko isä äidille?
Parahin Ayşe
Anna anteeksi, rakkaani. Kaivaten Ali Rızasi
Äitisi oli ylpeä nainen. Se mies ei tiedä sinusta.
Se mies oli kihloissa. Hän petkutti tyttöäni!
Se oli häpeä! Muutimme jatkuvasti, jotta hän ei löytäisi meitä.
Äitisi salasi kaiken sinulta. Aioimme kyllä kertoa.
-Pelkäsimme, että lähtisit, poika. -Niin lähdenkin!
Miten saatoitte salata tämän? Olen saanut kärsiä niin paljon.
Kaikki ne jutut uppoavista laivoista -
ja miten isällä ei ole hautaa... Islamilainen avioliitto.
Olisitte kertoneet! Näin tämä on paljon pahempaa!
-Ajattelimme sinun parastasi. -Älä jauha enää minun parhaastani!
Aion etsiä sen miehen.
Miten meinasit löytää hänet? Sinulla on vain nimi ja kuva.
Kirjeet kirjoitettiin Istanbulissa. Takana on osoite.
-Lähden etsimään häntä. -Hän on varmaan jo kuollut.
Müjgan. Meidän on odotettava.
EZİNEN TERMINAALI
-Voisitko tulla tänne? -Niin, rouva?
-Olen paikalla kuusi. -Se on tässä.
-Paikallani istuu mies. -Puhutteko minusta?
-Pyysin päästä naisen viereen. -Hyvä on, rouva. Tulkaa tänne.
-Ei tähän mahtuisi muutenkaan. -Törkimys.
Istukaa, rouva.
-Tuossa on vapaa paikka. Istukaa siihen. -Hetkinen. Se on minun paikkani.
-Kumpi? -13 ja 14. Varasin molemmat.
-Vai niin. Mitä sinä kahdella teet? -Mitä se sinulle kuuluu?
Ei hätää. Etsitään teille paikka takaa.
Voin häipyäkin, jos minusta on niin paljon vaivaa.
Mennään taaksepäin.
-Tule tänne, veliseni. -No niin. Istukaa sinne.
EZİNEN TERMINAALI
Häppäri iltakuuteen asti
RAMİZIN MUOTITALO
-Ramiz? -Hüseyin? Mikä yllätys!
Tervetuloa, Hüseyin. Olen odottanut sinua ikuisuuden.
-Miten menee? -Hyvin, poika.
-Elätän itseni neulalla ja langalla. -Hauska nähdä sinua.
Istu. Kauanko siitä onkaan? Ainakin 18 vuotta.
-Aika lentää. Miten matka sujui? -Tähän naapurustoon on bussikyyditys.
-Kysyin tietä ihmisiltä. -Hyvä. Otatko teetä?
-Minä voin tehdä. -Älä höpise.
-Et ole muuttunut pätkääkään. -Perskarvani ovat kyllä harmaantuneet.
Kun katson sinua, tajuan ajan kulumisen.
Olen tulossa vanhaksi. Pikkupojasta on tullut iso mies.
Muistan, kun tein sinulle puvun ympärileikkausjuhlaasi.
-Huusit, että he leikkaavat sen pois. -Niinhän he leikkasivatkin.
-Entä musiikkihommat? Vieläkö soitat? -Koko ajan. Miksi lopettaisin?
Hienoa. Mitä Halilille ja Haticelle kuuluu?
He alkavat käydä vanhoiksi, Ramiz. He kinastelevat ja sopivat.
Hieno homma.
Mikä on se urakka, jonka mainitsit puhelimessa?
Kerron kohta.
Minun on käytävä pankissa. Vahdi sinä liikettä.
-Käyn maksamassa laskun. Palaan pian. -Minä käyn, jos neuvot reitin.
Ei. Minun on allekirjoitettava se. Ole kuin kotonasi. Luotan sinuun.
Hyvä on.
Hei, muru. Eikö Ramiz olekaan täällä?
-No, Ramiz... -Myöhästyn harjoituksista.
-Voi luoja. Missä mekkoni on? -Tuota noin. Ramiz...
Tässä. Katsotaan, syvensikö hän kaula-aukkoa.
Pitele tätä. Pitele, tai se liukuu pois.
Ei niin, poika. Pitele laukkua. Voitko pidellä myös hihaa?
Pitele sitä näin. Minä neuvon.
Minun pitää sovittaa tätä.
Odota tässä. Et sitten kurki, pyllynöyhtä!
Kuinka voit edes epäillä sellaista?
Anna palaa, poika!
Hyvä, poika! Juokse!
Miten tästä tuli tällainen?
Voi luoja. Näytänkö tässä lihavalta?
Mitä hän teki kaula-aukolle? Olenko muka nunna?
Minun pitäisi esiintyä tässä! Senkin vanha pieru, Ramiz! Taas!
Minua ihan itkettää. Lisäksi myöhästyn harjoituksista.
Hae sakset ja avarra kaula-aukkoa. Vauhtia, poika. Olen myöhässä.
-Leikkaa! -Rouva...
Avaa kaula-aukko, älä suutasi! Leikkaa se auki.
Käskin leikata! Voi luoja! Mitä vittua sinä teit?
-Voi ei. -Pilasit mekkoni, pyllynöyhtä.
-Pitäisikö se liimata? -Sinä et tee enää mitään!
-Mistä hyvästä tuo oli? -Olet onneton tunari!
En ole vaatturi. Olen muusikko.
So, so, la, re, sol Fa, so, re, mi, fa, so, so...
-Tulin takaisin. -Missä sinä olit, Ramiz?
-Pankissa. Minä... -Lopeta!
-Olit taas veikkaamassa. -Mitä?
Lopeta. Luuletko, etten tiedä? Hänet tunnetaan Hevos-Ramizina.
Laukkaradalle pystytetään patsaasi.
-Hevos-Ramiz? -Olet siis ystävystynyt poikaan?
Hän pilasi mekkoni niin totaalisesti, että päätin ystävystyä.
-Niin. -Pidä suusi kiinni!
Jos en olisi rakastunut Jos sydämeni ei olisi liekeissä
Kuka sinulle soittaisi?
Kaikki mukaan! Kuka sinulle soittaisi?
Kuka soittaisi kiittämättömälle?
Sisintäni korventaa Jos en näe sinua joka päivä
Kuka sinulle soittaisi?
Kuka soittaisi kiittämättömälle?
Sisintäni korventaa Jos en näe sinua joka päivä
Ja sitten mennään!
Qununissa Ati!
-Tulen kohta. -Firuz.
Psyko! Minähän kielsin sinua tulemasta.
-En voi sille mitään, Firuz. -Se on ohi! Etkö sinä tajua?
Sitten minä tapan itseni, Firuz.
Siitä vaan. Tee mitä tahdot. Nyt painut vittuun.
Kuuntele, Firuz. Hayyamilta kysyttiin, tahtooko hän palatsin vai kartanon.
Hän vastasi, ettei kummallakaan tee mitään, jos sisällä ei ole rakastajaa.
Sanoiko Hayyam niin? Se on Muazzez Abacın laulu! Häivy täältä!
Odota, Firuz...
Missä sinä olit, Metin? Miten hän pääsi sisään, Metin?
Ovimiehet torkkuivat, Firuz. Olet uskomaton!
Sinäkin torkuit, manageri Metin! Toimittakaa hänet ulos täältä.
Käyn luvut läpi, Firuz. Tahdotko, että tienaamme tänään?
-Firuz! -Sori! Vie tuo hyypiö pois.
-Mitä tarkoitat? -Niin se vain on, Ramiz.
Isäni ei kuollutkaan ennen syntymääni. Hän oli elossa.
-Voi luoja. -Olihan se melkoinen yllätys. Oikea tälli.
Rauhoitu, Hüseyin. Kyllä me löydämme isäsi.
Katso, Ramiz. Tässä on hänen kuvansa. Kääntöpuolella on hänen osoitteensa.
Katsotaan.
Elmadağ. Selvä. Tutkitaan asiaa huomenna.
-Löydän sen kyllä itsekin. -Ei tule kuuloonkaan.
En tahdo häiritä sinua. Saan vain huonon omatunnon.
Autat sitten, jos en pärjää yksin.
-Älähän nyt. -Minä menen yksin.
Heitä huiviin. Ääntä kohti vaan.
Jumala ei armahda sinua, psyko!
Minä tulen mukaan. Istanbul on täynnä roistoja!
Ei tarvitse. En tahdo olla vaivaksi.
Hyvä on, Hüseyin. Ota 71T, joka lähtee tuolta Taksimiin.
Palatessasi ota dolmuş Bakırköystä Talimhaneen.
-Selvä. Hyvää päivänjatkoa. -Onko sinulla yhtään rahaa?
-On. -Selvä. Hyvää päivänjatkoa.
-Huomenta, Firuzan. -Huomenta, hevoskuiskaaja.
-Hei, herra Ramiz. -Hei, Metin.
-Minne poika on matkalla? -Etsivähommiin.
-Ovatko asut valmiita? Haen ne huomenna. -Ovat huomiseen mennessä.
Selvä. Mennään, Metin. Olemme myöhässä.
Hinkkaatko itseäsi minuun?
Olet seurannut minua kuin ankanpoikanen.
Katkaisen sen, jos vielä lähentelet. Häivy!
Tämä on oikea paikka. Mahtaako täällä olla ketään?
Ovatko he muuttaneet?
Arnavutköy.
Numero 31.
Eikö täällä ole talonmiestä? Kysyn tuolta.
Kuka siellä?
Hei. Soitin talonmiehen kelloa.
Miksi soitat kelloja, jos et tunne asukkaita?
Anteeksi. Onko viereinen rakennus tyhjillään?
Tyhjähän se.
Tahtoisin kysyä yhtä asiaa. Mikä on talonmiehen asunto?
-Rakennuksessa ei ole talonmiestä. -Kuka siitä sitten huolehtii?
-Se ei kuulu sinulle vittuakaan! -Älä kiroile. Se on häpeällistä.
Älä puhu häpeästä! Pakotat minut huutamaan!
-Älä huuda, jos et tahdo. Miksi huudat? -Painoit summeriani!
-Niinkö muka? -Odota siinä. Tulen ulos!
Siitä vaan. En piittaa! En jaksa tuollaista mesomista!
Tuo mies on hullu, poika. Pakene.
-Onko hän hullu? -On. Juokse karkuun.
Näetkö vanhuksen, joka myy sytkäreitä? Hän tuntee kulmat. Kysy häneltä.
Tuo mies on hullu. Juokse!
-Hulluja on syytä varoa. -Juokse!
Hei, vanhus. Kuulin, että tunnet nämä kulmat.
Etsin yhtä tyyppiä. Tunnetko hänet?
-Kuka hän on? -Isäni Ali Rıza Şeker.
-Hän on muusikko. -Niin. Hän soittaa saksofonia.
Missä hän on nyt? Kuulin, että hän asuu täällä.
-Asui ennen. -Rakennus on nyt tyhjillään.
Kaikki muuttivat pois Rakennus on nyt tyhjillään.
Rakennuksessa räjähti kaasupullo. Kemal kuoli. Tytön käsi irtosi.
Irronnut osa lensi vihanneskojulle asti!
-Isänikö? -Kuka?
-Ali Rıza. -Ali Rızan palkka on 2 000 liiraa.
Katso! Hänellä on kissanpentuja. Tule tänne, kisu.
Voi luoja.
MUHTAR BAHTİYAR KAŞLI -PUISTO
ERGENEKON KAUPUNGINOSA MUHTAR
ELMADAĞIN POLIISIASEMA
-Tuo sattuu! -Kynsi on kasvanut sisäänpäin.
Minä näin. Kauheaa. Ole varovainen, Ayten.
-Fatihinne tuli, rouva. -Firuzan!
Älä sano häntä Fatihikseni.
Firuzan! Tiedän, että olet siellä. Minä näin.
-Antaa olla. -Tule juttelemaan, Firuzan!
-Pysy rauhallisena, Firuzan. -Firuzan!
Olen saanut tarpeekseni, Meto. Hän tirkisteli minua eilen.
Rakastajasi on valmis mihin tahansa!
-Soitanko poliisille? -Älä yllytä, Meto.
Firuz! Kuka sinua nyt rakastaa?
Kuka on lemmenpantterisi, joka hyväilee sinua?
-Nyt riittää. -Firuzan!
-Firuz! -Helvetin paskiainen!
-Firuz! -Tule tänne, rakkaani. Anteeksi.
Mitä sinä minusta tahdot?
-Älä tapa pantteriasi, Firuz. Anteeksi! -Vitut pantterista!
-Firuzan! -Älä, Firuzan.
Älä revi häntä kappaleiksi.
Älä lannistu. Huomenna on uusi päivä. Jatkat vain etsimistä.
Kiitos, Ramiz. Hyvää yötä.
Hyvää yötä. Minä menen maate.
Ei kai se ole taas suljettu?
-Hei. -Hei.
Milloin tämä paikka on auki?
Roza Hanim lähti Bodrumiin. Hän viipyy siellä viikon.
Hänellä on siellä toinen liike.
Voi pojat. Mitä minä teen Istanbulissa kokonaisen viikon?
Älä lannistu, Hüseyin. Katsotaan kaikessa rauhassa.
-Niin, Metin? -Hei, herra Ramiz. En pääse tulemaan.
-Voitko viedä puvut Firuzanille? -Missä hän on?
-Lähetän ne heti. Hyvää päivänjatkoa. -Kiitos ja kuulemiin.
-Puhelin äänettömälle, Metin. Tunti alkaa. -Tullaan, opettaja.
Aloitetaan perusjutuista.
Ja sivulle. Lisää energiaa.
Hüseyin! Sinä tiesit osoitteeni. Kiitos. Tämä on ollut yhtä hässäkkää.
Kaikki on mennyt pieleen. Ensimmäinen lehtihaastattelu, eikä Metiniä näy.
-Voitko kuvitella? Siitä tulee kansijuttu. -Niin.
-Oletko tänään jouten, Hüseyin? -Ei minulla ole mitään suunnitelmia.
-Voisitko palvella minua tänään? -Mitä?
Tarkoitan, että voisitko auttaa minua? Siis kuvaussession kanssa.
Toki, jos vain osaan.
Ihanaa. Olet sankarini. Ripusta nämä niin, että ne eivät rypisty.
Olen ihan hermona. Näännyn nälkään. Hermot, hermot.
Syödään. Istu tuohon. Chillataan. Sitten aletaan hommiin.
Laita ne niin, etteivät ne rypisty. Tule tänne, muru.
-Niin? -Skipataan ruokalistat.
-Mikä annos valmistuu nopeasti? -Erikoisuutemme...
Ne ovat vähän liikaa. Unohdetaan sellaiset.
Tahtoisimme mieluummin jotain naposteltavaa.
Valittavana on buga beysejä, mustaa kalmaririsottoa tai filet mignonia.
Fi... Filet mignon olisi muuten hyvä, mutta minä en syö kanaa.
Filet mignon tehdään punaisesta lihasta.
Düsseldorfissa se oli kanaa.
No, täällä se on erilaista. Entä se risotto?
Musta risotto de la calamare.
De la... Selvä. Onko siinä kalmaria?
Otamme kaksi sellaista.
Selvä. Mitä tahtoisitte juoda?
-Vettä. -Vettä. Selvä.
Kiitos. Pidätkö kalmarista?
Olen Çanakkalesta. Siellä syödään kalmaria koko ajan.
Kuulostaa hyvältä. Ihanan rapeaa. Kohta selviää, millaista se on täällä.
-Mitä tämä on? -Mustaa kalmaririsottoa.
-Missä se kalmari on? -Tuolla seassa.
Jäikö se rekan alle? Mitä tämä on olevinaan?
-Tämä on oikeastaan aika hyvää. -Mitä tuo musta on?
-Se on kai kalmarin mustetta. -Syödäänkö sekin?
-Kyllä. -Ne ruiskivat sitä hädissään.
Ala vain lapioida sitä naamaan.
-Hei. Hei, Firuzan Hanim. -Hei.
Anteeksi, että olen myöhässä. Istanbulin liikenne...
-Tehdään ensin haastattelu. Kuvat sitten. -Selvä. Jalehan se oli?
Tervetuloa. Tee tilaa Jale Hanimille, Hüseyin.
Sinä olet Istanbulin klubien ykkösnimi.
Et ole vielä levyttänyt, mutta sinulla on enemmän kysyntää -
kuin levyttäneillä artisteilla. Mikä on salaisuutesi?
Sezen Aksukin on rapu.
Olemme tunneihmisiä. Elämme koko ajan täydellä tunteella.
Lisäksi olemme luonnollisia. Se on tärkeää.
Se välittyy yleisölle.
Valitsen settiini suosittuja lauluja. Olen hyvä lavalla. Tai niin ne sanovat.
Toivottavasti levystäni tulee suosittu. Sain pari biisiä Yıldız Tilbeltä.
Kaksi biisiä. Lisäksi sillä on pari omaani.
-Kirjoititko sinä sanat? -Kyllä. Kirjoitin osan sanoista.
Löysin uuden sulhasen Sinua uskollisemman
Kävelemme Bosporin rantaa Uusi mieheni on ihan toista maata
Hän ei satuta minua kuten sinä Hänen autonsa penkit ovat nahkaa
Hän ei ole yhtenään hylkäämässä Hän on toista maata
Sellainen. Kuin unelmaa, niin erilainen mies
Menemme naimisiin kesällä Ennustajat olivat oikeassa
Tämä on parempi kohta. Kuin unelmaa, niin erilainen mies
Lähdemme häämatkalle Malediiveille Otsikot ovat oikeassa
Tuo otsikkojuttu viittaa teikäläisiin.
Kun haastattelemme artisteja Oloskop-lehteen,
haastattelemme myös heidän alaisiaan. Mikäli vain sinulle sopii.
-Siitä vaan. -Firuzanin lempiasia?
Musta kalmari.
-Mikä saa hänet raivostumaan? -Mekon repeytyminen.
Miten kuvailisit Firuzania yhdellä lauseella?
Hänen paha puolensa on syvältä, mutta hän on hyvä ihminen.
Okei. Otetaan sitten kuvia.
Selvä.
-Ja sitten viuhka. -Hetkinen.
Voisitko olla hieman naisellisempi rapunainen?
Fantastista. Lisää seksiä.
Ja uudestaan.
-Mitä sinä teet? -Pyyhin hikeä pois.
Ei. Anna olla.
-Hyvä on. -Selvä. Jatketaan.
Jatka vain. Hienoa. Fantastista.
Ja sitten alaviistosta. Hampaat esiin!
-Mitä sinä nyt teet? -Vesi helpottaa jännitystä.
Keskitytään nyt vain kuvauksiin.
Niin. Tuo häiritsee keskittymistäni.
Lisää seksiä ja naisellisuutta. Juuri noin! Naisellista!
-Naisellisempaa. Aivan. -Fantastista.
-Haenko härän hännän, Firuzan? -En tiedä. Jos he tahtovat.
-Sitä ei tarvita. -Selvä. Ei sitten.
Katso alas.
Hyvä!
Oikein hyvä.
-Hyvä! -Potaskaa! Härät eivät ole tuollaisia.
Milloin härät tekevät muka noin?
Jos pelleilee sidotun härän edessä, se käy kimppuun ja tappaa!
Häiritset keskittymistäni, Hüseyin.
Ja sitten sivuttain. Ota hurjempi ilme.
Avaa suusi. Hienoa!
-Luojan tähden! -Kyllä!
Sivuttain ja suu auki. Yksikään härkä ei tee niin!
Et ota tätä vakavasti. Yksikään härkä ei avaa suutaan noin.
Juoko se muka letkusta? Tuo ei näytä yhtään aidolta härältä.
-Ole hiljaa. -Nolaat hänet!
Panet hänet rehkimään. Rapukin oli surkea.
Sinä pilaat tämän kiirehtimällä. Sanon tämän sinun parhaaksesi.
Ravut eivät ole tuollaisia. Ne hautaavat itsensä hiekkaan -
ja tekevät näin. Sitten ne liikkuvat takaperin.
Sinä pilaat tämän hätiköimällä.
Ja nyt hän on muka härkä. Härkä, joka aukoo suutaan.
Kuvaat eroottista elokuvaa härkäsi kanssa.
Nyt riittää, pyllynöyhtä. Mene paikallesi ja lakkaa sekoilemasta.
Se on siinä! Mahtavaa.
Se leijonista ja tiikereistä. Riittää. Naisparka on ihan hiessä.
-Hän saa sikainfluenssan. -Selvä. Tämä oli tässä.
-Anteeksi. Olen hieman myöhässä. -Missä sinä oikein olit, Metin?
Selvittelin velkamme.
Älä valehtele! Mitä sinä muka selvittelet? Hän on rehkinyt eläiminä.
Hän joutui ryömimään lattialla. Vie meidät kotiin.
Sinusta on tullut istanbulilainen, Hüseyin. Palasit ihan romuna!
Nolasin itseni.
-Juo tämä. -Jos juon, niin oksennan.
Juo, tai heitän tämän naamallesi.
Aina, kun juon viskiä, minulle käy näin.
Kuvaaja ärsytti minua. Siksi vedin kännit.
Juo!
Olen umpikujassa, Ramiz. Olen ollut täällä viikon.
Olen juossut kaikki virastot läpi.
Hänestä ei löydy jälkeäkään. Hakkaan päätäni seinään.
Jäljellä on enää hopeakauppa.
-Voisimme painattaa julisteita. -Kuva on vanha.
Harkitsin lehti-ilmoitusta, mutta kuva on liian vanha.
-Rahanikin ovat lopussa. -Olen tässä, poika.
Älä, Ramiz. Olen jo vaivannut sinua tarpeeksi.
Älä puhu noin, tai hermostun. Pesin pyllysi, kun olit pieni.
-Olen käytännössä isäsi. -Kunpa olisitkin. Olet hyvä mies.
-Ota tästä. -Ei onnistu.
Ota.
-Minä lähden pankkiin. -Taasko?
Hüseyin?
-Hei. -Soitat upeasti.
-Kiitos. Kunhan soittelen. -Älä nyt. Olet virtuoosi.
Olen soittanut lapsesta asti.
Räjäytät tajuntani heti aamusta, senkin pyllynöyhtä.
Kuten aina.
Tartun tähän aina, kun minua masentaa.
-Taidat olla todella masentunut.! -Niin olen.
Ehdin juuri tottua olemaan yksin,
kun sain kuulla, että minulla on isä. Tulin etsimään häntä. Häiritsin Ramizia.
-Kotona oli meneillään muutakin. -Se on mahdollista.
-Se muu juttu. Mikä hänen nimensä on? -Müjgan.
Jo hänen nimensä lausuminen valaisi ilmeesi.
-Taidat olla rakastunut. -Kyllä. Niin olen.
-Päivää. -Hei.
-Luojan kiitos. -Anteeksi kuinka?
-Ei. Naama ei näytä tutulta. -Kirjeessä on tämä osoite.
Siitä on 30 vuotta. Olemme olleet tässä kahdeksan vuotta.
Niin. Mitä minun kannattaisi tehdä?
-Oletko katsonut netistä? -Miksi minä en keksinyt tuota?
-En ole katsonut. -Lähistöllä on nettikahvila.
Selvä. Käyn katsomassa. Kiitos.
-Ei kestä. Onnea matkaan. -Kiitos.
Tämä sormus.
-Se on turkoosi. Eikö olekin kaunis? -On.
Se tuo mieleen Mustanmeren kotipuolessa.
-Paljonko? -Saat sen 275 liiralla.
-Voinko varata sen käsirahalla? -En tarvitse käsirahaa.
Ihanko totta? Hyvä on.
Näkemiin.
Tarkoititko...
Mikä viisastelijakone tämä on? Tarkoititko sitä, tarkoititko tätä? Kyllä!
Hei, Metin. Olin suihkussa. Mitä uutta?
Miten niin lopetti? Meillä on tänään esiintyminen!
Mitä? En tajua. Oletko sekaisin?
Olen esiintynyt ilman palkkaa, jotta hän saisi omansa. Kiittämätön paska!
Teet mitä tahansa, Metin.
En aio esiintyä Zarifissa kolmen zasin soittajan kanssa.
Ihmiset nauraisivat minulle. Hoida asia!
Ibonhan piti tulla soittamaan yhdeksi illaksi.
Miten niin? Ei käy! Okei. Hoida asia.
Hoida asia! Joko julisteet on hoidettu?
Selvä. Kuulemiin.
Koko ajan jotain paskaa.
Haloo? Kuka siellä?
Kuka?
Kuka Metin?
Firuzanin manageri Metin? Mitä asiaa?
Tänäänkö? En ole sillä tuulella. Perheasioita. Henkilökohtaista.
Kyllä. Sanoitko 250 liiraa?
Hyvä on. Tulen soittamaan. Osaan kyllä soittaa.
Kaikki rakkaussuhteet ovat valheita
Ne päättyvät aina murheellisesti
-Olemme epävireessä. -Sinun takiasi.
Sinä tulit vasta äsken! Yritätkö mahtailla?
-Mitä tarkoitat, Hüseyin? -Laula laulu tästä sävellajista.
Hän soittaa Sertabin sävellajista. Et ole sopraano, vaan altto.
Tässä sävellajissa joudut kirkumaan kuin apinoiden Tarzan.
Soitetaan A:sta ja katsotaan, miten hänen äänensä kestää.
Selvä. Alennetaan.
Kaikki rakkaussuhteet ovat valheita
Ne päättyvät aina murheellisesti
Mitä jäljelle jää? Yksinäisyys
-Firuz! Haldun Eskiciler on paikalla. -Et ole tosissasi!
-Ei voi olla totta. Vatsaani vääntää. -Laittaudu valmiiksi.
-Selvä. -Menkää lämmittelemään yleisöä, pojat.
-Kuka on Haldun Eskiciler? -Hän omistaa Istanbulin. Iso kiho.
-Mitä äänellesi on tapahtunut? -Olen vain hermona.
Onko hän mafiasta?
Hengitä minut sisääsi Ja anna minun pysyä siellä
Kaikki rakkaussuhteet ovat valheita Ne päättyvät aina murheellisesti
Vaikka jäljelle jäisi vain yksinäisyys Olet kaiken sen arvoinen
Nyt te!
Kaikki rakkaussuhteet ovat valheita Ne päättyvät aina murheellisesti
Vaikka jäljelle jäisi vain yksinäisyys Olet kaiken sen arvoinen
Kiitos! Kiitokset aplodeista. Onko teillä hauskaa?
Kiitos! Kiitos teille kaikille!
Minä näin. Tervetuloa.
Herra Haldun kunnioittaa meitä läsnäolollaan.
Kiitos. Hänellä on meille biisitoive.
Kiitos. Varmistan vain, että sävellaji on sopiva.
En tunne tätä biisiä. Minulla ei ole hajuakaan sanoista.
-Mikä tämä on? -Osaatko sen?
-Voisin kirjoittaa sanat ylös. -Unohda koko juttu. Ei ole aikaa.
-Tunnetko tämän biisin? -Tiedän sanat.
-Mikä sinun sukunimesi on? -Badem.
Meillä on teille yllätys.
Soitamme tietenkin herra Haldunin toiveen.
Laulun esittää meille kuuluisa laulaja ja muusikko,
joka syntyi ja kasvoi Çanakkalessa. Hüseyin Badem! Ole hyvä, maestro!
Hüseyin Badem. Aplodeja!
Niin. Aivan ensimmäiseksi haluaisin kiittää -
Firuzan Hanimia tästä tilaisuudesta. Aplodit hänelle.
Sanotaan, että lehdet eivät putoa Jos Jumala niin tahtoo
Sanotaan, että ihminen ei kuole Jos Jumala niin tahtoo
Sanotaan, että lehdet eivät putoa Jos Jumala niin tahtoo
Sanotaan, että ihminen ei kuole Jos Jumala niin tahtoo
Oletko sinä Jumala? Sinä nimittäin tapoit minut
Sait ystävät ja perheen nauramaan minulle
Oletko sinä Jumala? Sinä nimittäin tapoit minut
Sait ystävät ja perheen nauramaan minulle
Kuuntele Mitä omatuntosi sanoo sinulle
Sydämeni tekee kuolemaa vuoksesi
Kuuntele Mitä omatuntosi sanoo sinulle
Sydämeni tekee kuolemaa vuoksesi
Kippis, Haldun!
Tahdotko päästä hengestäsi? Sanoit häntä Halduniksi.
-Mitä minun pitäisi sanoa? -Et ole hänen kaverinsa!
Kasvotusten säilyttäisin etäisyyden,
mutta lavalla tuollainen käy päinsä.
Saatanan kusipää!
-Firuz! -Iltaa.
-Tämä on herra Haldunilta.
-Kiitos. -Teidän jälkeenne.
-Tämä on sinulle. -Minulleko?
"Samatyasta Çanakkaleen... Tuhlaa tämä hauskanpitoon."
Hän lähetti minulle rahaa.
-Minun pitänee jakaa tämä bändin kanssa. -Kyllä.
-Olisin voinut ottaa taksin. -Jestas. Ramiz asuu naapurissani.
Sanoin, että voimme viedä sinut! Tienaat hieman ja alat hätiköidä.
-Se johtuu kierrosta. -Mikä?
-Kutiseeko perseesi vai kätesi? -Mitä?
-Se johtuu kapillaareista. -Niin.
Se johtuu siitä, että veri pakkautuu suoniin.
Linnut tekevät niin. Kun ne nokkivat siipiään.
-Johtuuko sekin kapillaareista? -Ei. Niiden vain täytyy.
Olet sekaisin, pyllynöyhtä! Ja minä rakastan kahjoja.
Tuo oli hyvä.
Mitä nyt?
Hän ei vastaa. Menkää vain. Etsin hotellin.
Soita ovikelloa.
Summereissa ei ole nimiä. En voi herättää ihmisiä yöllä.
Hänen kämppänsähän on toiseksi ylimmässä.
Kerroksessa on kaksi kämppää. Se oli kuin venäläistä rulettia.
Tunnetko muita asukkaita?
-En. -Hyppää sitten kyytiin.
-Minne? -Minun luokseni.
-Senkin mokoma. -Älä tuijota, vaan tule!
-Pitäisikö minun? -Ilman muuta! Kömmi kyytiin!
Pitäisikö minun?
Okei, Metin. Näkemiin!
Tule.
Toivottavasti nämä sopivat.
-Kiitos, Firuzan. -Hyvää yötä.
Firuzan. Miksi tämä huone on täynnä leluja ja nukkeja?
En tiedä. Olen kerännyt niitä lapsesta asti. Pidän leluista.
Katso.
-Mitä? Ei kai sinua pelota? -Ei. Olen vain yllättynyt.
Jotkut pelkäävät räsynukkeja. He luulevat, että ne heräävät öisin.
Sellaisia noituusjuttuja.
-Niin. -Älä yhtään pelkää.
Mitä sinä teet?
Luoja! Olet aikamies, mutta säikähdit silti!
No, hyvää yötä.
Noita juttujahan piisaa. Entä tinasotilaat?
Sehän oli Kenan Doğulun laulu.
Voi luoja, pyllynöyhtä! Rupea nukkumaan.
-Herätys, Hüseyin!! -Mitä nyt?
-Fatih tuli. -Kuka hän on?
Vähät siitä. Piiloudu jonnekin. Se psykopaatti huutaa pää punaisena.
-Firuzan! -Minne minä muka piiloudun?
-Mitä helvettiä sinä tahdot? Häivy! -Miksi et päästä minua sisään?
Et voi nöyryyttää minua naapureiden nähden.
-Pois tieltä! -Naapurit kutsuvat poliisit.
-Fatih! -Missä se paskiainen on?
-Piru sinut periköön! -Raahaatko miehiä kotiin?
En raahaa tänne ketään! Kirottu Fatih!
Tule tänne! Käskin tulla tänne!
-Missä helvetissä sinä olet? -Täällä ei ole ketään.
Voi pojat.
Kuka vittu sinä olet? Kuka?
Sinulla on minun pukuni.
Voin ottaa tämän pois.
-Minä kuristan sinut! -Älä!
Fatih! Sinä tapat hänet!
Lopeta! Sinä tapat hänet!
Fatih!
Etkö tiedä, kuka olen? Kusipää!
-Ei kai hän kuole? -Ei. Hänelle ei käy kuinkaan.
Soitan Metinin hakemaan hänet pois.
Voimmehan myös viedä hänet ulos. Hän tulee tolkkuihinsa raittiissa ilmassa.
Sopii.
Helvetin karhu tai elefantti tai joku.
Olen pahoillani.
Onneksi se on nyt ohi. Olisi voinut käydä huonomminkin.
Miten muka? Se tyyppi kuristi minua. Kaulani on ihan mustelmilla.
Ole hiljaa, Hüseyin. Ruoka tahtoo jäädä muutenkin kurkkuuni.
Omatunto soimaa. Kaikki on minun syytäni.
Miten niin muka?
-Minä lähden käymään pankissa. -Jos voitat, ota minut osingoille.
-Hän taisi todella rakastaa sinua. -Kuka?
Miehesi. Hän yritti kuristaa minut, joten hän taisi tosiaan rakastaa sinua.
Niin rakasti. Siksi kai hän pani taustalaulajaani.
Sellainen ei käy. Ja vielä työkaveria. En voi hyväksyä.
Älä liioittele.
-Etsitkö yhä isääsi? -Kyllä.
Jos menisimme aamutelevisioon, hän löytyisi heti.
Televisioonko? Ei. Nolaisin itseni. Pönöttäisin siellä kuin Pinokkio.
En voisi koskaan palata Çanakkaleen.
-Miten olisi lehti-ilmoitus? -Ne ovat kalliita. Odotetaan nyt vain.
Käyn katsomassa osoitteista, jotka löysin netistä.
-Selvä. Tulen mukaan. -Ei sinun tarvitse.
Oletko hullu? Minulla on syyllinen olo. Anna minun auttaa.
Kiitos.
Tämä osoite löytyi internetistä.
Şekerin juusto. Ali Rıza Şeker.
Katso.
Hän näyttää ihan minulta.
Hän saattaa olla veljesi. Taisit juuri löytää isäsi.
-Voi pojat. -Tule.
Odota. En ole valmis tähän. Mitä minä veljellä teen?
Lopeta. Nyt mennään.
-Niin? -Hei.
Tervehdys.
Mitä te tahdotte?
-Onko teillä Ezine-juustoa? -Se on lempijuustoani.
-Pidätkö siitä? -Jo vain. Maista, veliseni.
Veli...
Hyvää.
-Paljonko pannaan? -Laita vaikka kilo.
Kysy nyt.
Tahtoisimme kysyä yhtä asiaa.
Etsimme Ali Rıza Şekeriä.
-Isä lähti moskeijaan. -Isäsi.
Kyllä, isäni. Olen Fuat Şeker. Miten niin?
-Soittaako isäsi saksofonia? -Mitä? Varo suutasi!
-Kysyin vain, soittaako hän saksofonia. -Kerjäät ikävyyksiä.
Rauhoitu. Ymmärsit väärin.
Etsimme miestä nimeltä Ali Rıza Şeker. Hän on muusikko. Saksofonisti.
Näytä hänen valokuvansa.
Hän on tuo keskimmäinen.
Tuo ei ole isäni. Olemme maanviljelijöitä. Hän on hajji. Sieltä hän tuleekin.
-Niinkö? -Niin. Oliko pakko ärsyttää jo aamusta?
Mikä sinua ärsyttää?
Oma syysi! Näytät ihan minulta. Et näytä yhtään isältäsi.
Juustosikin on perseestä. Emme osta!
Mummoni tekemä vuohenjuusto sulaa suussa!
Mennään.
-Sinussa on puoli, joka kerjää ikävyyksiä. -Mitä minä olen tehnyt?
Miksi kysyit noin vain, soittaako isä saksofonia?
Hän ymmärsi väärin. Hän on pervo. Voi luoja.
Isä soitti saksofonia. Miten se pitäisi muotoilla?
Olen alamaissa. Luulin löytäneeni hänet, mutta erehdyin.
Laitetaan ilmoitus lehteen. Sitten mennään kotiin odottamaan.
Ei. Käydään viimeisessä osoitteessa, niin en joudu katumaan.
Sinä ja katumuksesi.
Hyvä on. Älä näytä hapanta naamaa. Mennään.
Tule tänne. Tilataan lasku.
Minä voin.
Älytöntä. Miten paahtoleipä ja kaksi teetä voivat maksaa 26,50 liiraa?
-Geyiklissä sillä saa teurastetun vuohen. -Tämä on Istanbul.
500 liiralla täällä saa teurastetun miehen. Maksa.
Tämä se on. Şekerin kiinteistövälitys.
Jos vedämme vesiperän, laitamme ilmoituksen lehteen. Tule.
ŞEKERIN KIINTEISTÖT
MAA, TOIMISTO, ASUNTO OSTAA, MYY, VUOKRAA
Mehän sanoimme, että ostamme maan, Ali Rıza Şeker.
-Vannon, että en myynyt sitä. -Hiljaa! Yrität kusettaa meitä.
En myynyt. Löydämme tontin jostain muualta.
Lisää maata, vai? Voit pitää kurjan maasi!
Hei.
Suokaa anteeksi.
Etsimme vuokralle asuntoa ilman portaita. Välittäjällä on kuulemma sopiva.
Olemme valitettavasti sokeita. Onhan tämä oikea paikka?
Niin. Emme näe mitään.
Takapihallinen asunto. Löytyykö sellaisia?
Meillä on koira. Siitä valitetaan. Olisiko pihallista?
-Omistaja ei ole paikalla. Tulkaa toiste. -Mihin aikaan?
Meidän on hankala nousta portaita.
Älä intä vastaan, veli. Tullaan myöhemmin.
-Mutta milloin? -Sen ehtii sumplia. Näkemiin!
Tule. Missä se ovi oli? Tässä.
-Miksi katsot taaksesi? -He näkevät!
Tule tänne!
ILTA FIRUZANIN KANSSA ZARİFİSSA
Taksi!
-Minne olette menossa? -Bussiasemalle.
-Mitä? -Minä lähden. Olen umpikujassa.
-Minun on viisainta palata Geyikliin. -Helvetin mulkku!
Järjestit minut juuri kuseen. Minne luulet meneväsi?
Mitä te riehutte? Hullut.
Oma on syysi! Tahdoit mukaan, vaikka yritin estellä!
-Lopettakaa, neiti. -Paskapää!
-Tämä ei kuulu sinulle. -Niin.
Sanoin, ettei hän löydy niin. Nyt löysimme hänet.
-Hän ei ollut isäni. Liian nuori. -Herra, anna kärsivällisyyttä!
-Lopettakaa, tai lennätte kadulle. -Hiljaa!
-Ole itse, sekopää. -Ketä sinä sanot sekopääksi?
-Lopeta! -Kuka on sekopää?
Hitto vieköön!
Tule ulos.
Autetaan kuskia.
Auto menee lunastukseen.
-Tule. -Auto menee lunastukseen.
-Mieluummin auto kuin... -Hiljaa, senkin hullut!
Miksi valitsitte juuri minut?
-Oletko kunnossa? -Niskaan sattuu.
-Minä tunnen niskat. -Mitä sinä teet?
-Sattuuko tämä? -Kyllä.
-Entä nyt? -Kyllä.
Rentoudu.
-Entä nyt? -Nyt helpotti.
Häneltä meni vain välilevy paikoiltaan. Laitoin sen takaisin.
-Sattuiko sinuunkin? -Minulta lohkesi hammas.
-Sormesi on murtunut. -Ei sormi, vaan hammas.
Ei. Katso.
-Mitä sinä teit? -Toinen nivel on rikki.
-Anna kun... Pääsi vuotaa verta. -Mitä nyt?
Niskaan ei enää satu, mutta nyt en tunne käsiäni.
Mikä on Istanbulin ambulanssien numero?
Voi luoja! Voi pojat.
SIRASELVİLERIN OPETUSSAIRAALA
AMBULANSSI
Ei hätää. Pelkkä nitkahdus.
-Epäilin välilevyn lipeämistä. -Ole sinä hiljaa!
-Toivottavasti olonne helpottaa. -Anteeksi, että meistä oli vaivaa.
Katso nyt itseäsi.
Minulla on rahaa, mutta en tiedä, kuinka paljon.
Ota tämä. Yritä pärjäillä. Annan sinulle vielä numeroni.
Voisinko lainata kynää, hoitaja?
Kiitos. Kirjoitan numeroni tähän.
Managerini huollattaa autosi kuntoon.
En vain saanut häntä äsken kiinni. Tässä.
-Kiitos. -Tehty mikä tehty.
Ota lihasrelaksantteja, mutta älä alkoholin kanssa.
Pidä hänet loitolla minusta. En pyydä muuta.
Pääsit vähällä. Ajattele sitä maalaria.
Hän ei päässyt sairaalaan. Hän joutui jäämään töihin.
-Riittää, Hüseyin. Mennään. -Ääliö.
-Annoit hänelle ihan liikaa. -Hänen autonsa romuttui.
-Herra Ramiz? -Niin?
-Onko sinulla vakuutusta? -Ei.
Sitä ei myönnetä yli 120-kiloisille.
-Voitteko auttaa? -Toki.
Huoneen vuode on rikki. Se ei nouse. Olen sanonut siitä 50 kertaa.
-Mikä huone, rouva? -106. Ali Rıza Şeker.
Ali Rıza Şeker. Hoidan asian.
Vaihdamme vuoteen heti. Olen pahoillani.
-Hän lähtee huomenna. -Selvä.
-Kuulitko? Hän sanoi "Ali Rıza Şeker". -Kolmas kerta toden sanoo, Hüseyin.
Jos joudumme pulaan, olemme jo valmiiksi sairaalassa. Tule.
Odota, Ramiz. Älä häiritse.
Poika ei vastaa.
-Näyttää häneltä. -Totta.
Päivää.
-Parane pian. -Kiitos, poika.
-Parane pian. -Kiitos.
Anteeksi. Minä olen Hüseyin. Tässä on ystäväni Firuzan Hanim.
Etsimme Ali Rıza Şekeriä.
-Oletko se sinä? -Kyllä.
Kyllä.
Anteeksi, että häiritsemme.
Satutko sinä olemaan tuo mies?
Kamalan vanha kuva. Mistä sinä löysit tämän?
-Oletko rumpali-Fethin poika? -Ei.
Kirjoititko sinä nämä kirjeet?
Löysin ne äitini tavaroista.
-Oletko Ayşen poika? -Olen.
Löysit... Onko Ayşelle sattunut jotain? Ei kai hän ole kuollut?
Valitettavasti on.
Ikävä kuulla, poika. Se on elämää.
-Olet siis Ayşen poika? -Olen myös sinun poikasi.
-Mitä? -Olen sinunkin poikasi.
-Oletko sinä poikani? -Olen.
Kun äiti luopui toivosta sinun suhteesi, hän odotti minua ja salasi sen sinulta.
Isovanhempani tiesivät, mutta hekin salasivat sen.
Löysin kirjeesi kaapista. Sitten tulin tänne.
Äiti ei mennyt koskaan naimisiin.
Kun olin pieni, minulle sanottiin, että isä kuoli ennen syntymääni.
-Oletko kunnossa? -Anna hänelle vettä.
-Oletko kunnossa? -Olen, poika.
-Ajattelitko koskaan äitiä? -Oletko hullu?
Kun tapasin äitisi, minulla oli morsian Istanbulissa
Olimme Lapsekissa soittomatkalla.
Yhtenä iltana näin äitisi lavalta. Hän lumosi minut siltä seisomalta.
Unohdin kihlattuni saman tien. Minä rakastuin.
Konserttipaikan omistaja oli eräs nainen.
Hän lähetti äidillesi viestin, jossa hän kertoi kihlatustani.
En saanut edes tilaisuutta selittää.
Minusta juoruiltiin kaikenlaista. Hän ei antanut minulle anteeksi.
Hän oli oikeassa.
Minä kirjoitin ne kirjeet. Pyysin ulkopuolisiakin apuun.
Mutta turhaan. Purin kihlaukseni, mutta äitisi ei kuunnellut.
Vähän ajan kuluttua kirjeet alkoivat tulla paluupostissa takaisin.
Menetin yhteyden äitiisi.
Kolme tai neljä vuotta myöhemmin soittokaverini sanoi nähneensä Ezinen.
Menin ja näin rakkaani torilla. Hän kantoi sylissään pientä lasta.
En voinut puhua hänelle. Luulin, että hän oli mennyt naimisiin.
Se oli lihava lapsi. Eli siis minä.
Arvaa mitä, Hüseyin. Minäkään en mennyt naimisiin.
-Kuka se aulassa ollut nainen oli? -Rouva Sükran.
Naapurini. Pahan päivän tuttu.
Sinulla on äitisi kasvot ja minun vartaloni, Hüseyin.
-Ja musiikki. Soitan klarinettia. -Hienoa.
-Saanko sanoa sinua isäksi? -Tietenkin, poika.
Voi luoja.
Isä. En olisi koskaan löytänyt sinua ilman neiti Firuzania.
Älä nyt.
Tämä on kohtalon johdatusta, poika. Minulla ei koskaan ollut perhettä. Nyt on.
Herran kiitos.
-Miten Ayşe kuoli? -Onnettomuudessa.
-Liikenneonnettomuudessako? -Ei. Muuli talloi hänet.
Sillä oli piikki kaviossaan. Äiti yritti ottaa sitä pois.
Yhtäkkiä eläin potkaisi äitiä. Näin, kuinka äiti lensi ilmojen halki.
Herra paratkoon.
Ramiz soittaa. Anteeksi. Palaan pian.
Elämä on täynnä yllätyksiä. Pitäisi muistaa olla kiitollinen.
Ihan kuin aurinko olisi tullut esiin synkkänä talvipäivänä.
Käyn katsomassa Hüseyinia. Palaamme pian.
Selvä.
Mitä nyt?
Ne tyypit jäljittivät meidät. Ramiz on heillä.
-Jos emme mene sinne, hänet tapetaan. -Jos menemme, he tappavat meidätkin.
Sanoin meneväni, mutta he tahtovat sinutkin.
Meidän on oltava Kultaisen sarven sillan alla tunnin kuluttua.
Jos kerromme poliisille, he viiltävät Ramizin kurkun.
-Mitä tehdään? -Soitetaan Metinille.
-Luuletko, että hän pelastaa meidät? -Onko parempaa ideaa?
Ehkä hän tuo jonkun apuun. En minä tiedä.
Olet oikeassa. Ei marssita sinne kuin lampaat teuraalle.
Hetkinen.
Missä olet, Metin?
-Tulit juuri, poika. Minne sinä nyt? -Ystäväni tarvitsee apua.
-Onko puhelin sinun? -Kyllä.
Tallensin siihen numeroni.
Soita, jos jotain tapahtuu. Sinähän pääset huomenna kotiin.
-Aivan. -Minä tulen käymään. Pärjäile.
Miksi hän ei vastaa? Puhelu menee joka kerta vastaajaan.
Jätä viesti. Aikaa on 20 minuuttia.
Ramiz. Tämä on pikakalkkia.
Se syövyttää luummekin. Tämä on kuin joukkohauta.
He aikovat tappaa meidät, Hüseyin.
Riittää. Siirtykää syrjään.
Vannon, että en kerro kellekään. Miksi teidän täytyy tappaa meidät?
Hüseyin!
Älkää tappako meitä!
Kuka käski mennä välittäjän luokse?
Se oli kohtalon johdatusta. Etsin isääni, ja tulimme väärään paikkaan.
Ja minä yritin auttaa häntä.
Älkää tappako meitä! Emme kerro kenellekään!
-Kas niin. -Olen pahoillani, Ramiz.
Olen todella pahoillani, Firuzan.
Rukoile puolestani, mummo.
-Seis! -Mitä nyt?
Fatih!
Fatih tuli!
Fatih! Heitä on viisi miestä!
-Mene, Hüseyin! Juokse, juokse! Menoksi! -Mennään!
-Otetaan Fatih mukaan! -Kyllä hän pärjää. Juokse!
Ramiz. Me löysimme isän.
Vitut isästä! Vauhtia!
-Kädet ylös! -Hyvä on.
-Huomenta, isä. -Huomenta.
-Missä sinä olit, poika? Yritin soittaa. -Älä kysy. Puhelin vietiin.
Meiltä vietiin melkein henkikin.
-Että mitä? -Se oli melkoinen seikkailu.
Olimme koko yön poliisiasemalla. Onneksi olemme nyt täällä.
Onko sinulla paperit mukana? Vien sinut sinne, missä on aina kesä.
Lähdemme kotikylääni Geyikliin. Tule.
-En aio tulla, poika. -Miksi et?
Miten voisin katsoa isovanhempiasi silmiin?
-Jää sinä tänne. -Ei. He eivät ole sellaisia.
Lähde mukaan. Se tekee sinulle hyvää.
Siellä eletään vanhaksi. Keski-ikä on 65 vuotta.
Minä olen 63.
Siis keskimäärin. Toki Jumalallakin on osansa.
Tulkaa, pojat! Ei jäädä kuhnimaan. Juna lähtee!
Tule.
Onneksi pääsen kotiin.
-Miksi minäkin tulen, pyllynöyhtä? -Uimaan. Pääset pienelle lomalle.
Nyt on bonitokausi.
-Hyvä ajoitus. -Niin.
Ja minä saan tavata äitini. Pääsen vaihtamaan maisemaa.
Voi pojat! Seis!
Mikä hätänä, poika?
Mitä nyt?
Varasin sormuksen Müjganille. Meidän on haettava se.
Ota tämä. Anna tämä tytöllesi.
Olemme ajaneet niin kauas, etten suostu kääntymään.
Olet uskomaton ihminen.
Tämä on kultaa. Saat pyytää hänen kättään.
-Mitä? -Pyydä hänen kättään. Auta minua.
Olemme samassa veneessä.
Voi pojat.
Tekstitys: Jukka Nissinen