Hei.
En autograf, takk.
Takk.
Takk for hjelpen.
Bra.
Bra...
Nå presser jeg inn luft.
Bare litt, så trykket i brystkassen kommer til å bli forandret.
Du er kjempeflink.
Trenger du skyss, Lucy?
Nei, takk. Jeg skal til renseriet.
- Søk hjelp. - Ai ai, matros.
Vi ses.
Får jeg by på en line?
Ja, hvorfor ikke?
Takk.
Så gjerne.
- Dette er Lucy. - Hei.
- Hei, Lucy. - "Lucy In the Sky."
Vi diskuterte nettopp hvem av oss som skal knulle deg.
Jaså?
Dere kan vel kaste mynt om saken?
Er du med?
Krone eller mynt?
Krone.
- Fitte også. - Krone.
Ja, min prins. Men sa jeg når?
Sa jeg i kveld, i år, neste år...
Greit, vi kaster igjen. I kveld eller neste år.
I kveld, krone.
- I kveld. - Jeg har flaksen med meg.
Nå eller om fem timer?
Ok, nå. Mynt.
Mynt slår aldri feil.
Skal vi gå, da?
Ha det.
God morgen.
Har du leia?
Leia?
Leia, ja.
Som i... Leia! Leia skulle ha vært betalt.
Her er en del. De kan godt vente.
Fatter du ingenting? Det er hennes hus.
Er det huset ditt? Det er hennes foreldres hus.
- Ingen prestasjon å bli født. - Betal leia, for svingende.
Og vask badet. Det er din tur.
- Jeg har vasket det. - Du må ta fugene også.
Fugene.
Mellom flisene. Det svarte.
Det skal være meg en stor glede å ta fugene.
Lucy?
Telefon. Moren din.
- Linje tre. - Takk.
Hei, mamma. Hvordan fikk du tak i dette nummeret?
Nei.
Vil du at jeg skal få sparken?
Ja, vel. Jeg har det i hånden.
Det er Visa.
5464...
6870...
1390.
Det er gyldig til 15 april.
Unnskyld?
Ja, det kan jeg. Det er 399.
Jeg må legge på nå, mamma. Ha det.
- Hei, Lucy. - Hei, Birdmann.
Jeg har med gaver.
Takk.
- Hvordan står det til? - Veldig bra. Og du?
Veldig bra, takk.
- Hvordan har familien det? - Veldig bra.
- Hvordan er det med barna? - Helt utmerket.
Flott.
Godt å se deg.
- Du er vakker. - Takk.
Jeg har noe viktig å fortelle.
Husker du den gangen på stranda...
Etter at vi hadde vært hos Andy?
Jeg ville kysse deg.
Og du må ha villet det.
Det gikk ikke på grunn av tungen min.
Tungen føltes lodden.
Lodden og tjukk.
Avskyelig. Rompehullets rompehull.
Jeg kunne ikke kysse deg.
Det gjør ingenting.
Jeg ville at du skulle vite det.
Jeg vil elske vennene mine.
Jeg vet det.
Det er ikke et urimelig ønske.
Jeg er så forbanna trøtt...
Av å se på Oprah.
Hei, jeg heter Melissa. Det gjelder annonsen i studentavisa.
Nettopp.
Slank.
Frisk.
Hva skal jeg ha på meg?
Jeg ser fram til å treffe deg. Ha det bra.
Takk.
Vil du ikke ha te eller kaffe?
- Vann? - Nei, takk.
Vi er nok klare nå.
Hei. Vær så snill og kom inn.
- Sett deg. - Takk.
Takk for at du kom.
Det er en glede å se en sånn unik skjønnhet.
La meg forklare hvordan vi går fram.
Jeg beskriver jobben. Hvis du er interessert, diskuterer vi detaljene.
Det blir bra.
Vi søker en servitør som arbeider i undertøy som vi skaffer.
Du arbeider med andre jenter, noen av dem har flere oppgaver.
Man kan bli forfremmet. Lønnen er 250 dollar per time, kontant.
Du vil bli ansatt på frilansbasis, oppdrag for oppdrag.
Arrangementet kan avbrytes når som helst, så ha flere inntektskilder.
Jeg forstår.
Arbeidet bygger på gjensidig tillit og diskresjon.
Og jeg må informere deg om at vi har harde straffer.
Veldig harde straffer for brudd på diskresjonen.
- Er det forstått? - Ja.
Et oppriktig råd er å bruke pengene klokt.
Se det som en sjanse til å betale studielånet.
Ikke tenk på det som en karriere er du snill.
Arbeid hardt i en kort periode.
Vaginaen din vil ikke bli penetrert. Vaginaen din er et tempel.
Vaginaen min er ikke noe tempel.
Det stemmer faktisk. Du kommer ikke til å bli penetrert.
Greit. Reis deg opp og ta av deg klærne.
Thomas?
Åpne munnen, kjære.
Ingen piercinger?
Har du noen tatoveringer?
Bra.
Spre føttene en anelse.
Hva er dette?
Jeg fikk fjernet et fødselsmerke.
Vær snill og kle på deg.
Jeg har noen spørsmål til deg.
- Tar du noen medisiner? - Bare p-piller.
Ingen allergimedisiner eller antidepressiva?
- Prozac? Effexor? - Nei.
- Røyker du? - Nei.
Kanskje av og til...
Litt jazztobakk ved sjeldne anledninger.
Annen dop? Noe skadelig?
- Nei, aldri. - Hvorfor ikke?
Mennesket har brukt dop til alle tider. Det er en slags gave.
Aspirin for sjelen.
Moren min er alkoholiker og hissig.
Hun driveren astrologitjeneste.
Vi vil at du besøker legen vår og tar blodprøver.
Det går bra.
Du ringte fra en automat. Du har vel mobiltelefon?
Vi betaler alle arbeidsrelaterte utlegg.
Greit. Servering.
- Vet du noe om servering? - Ja.
- Fra hvilken side serverer man fisk? - Høyre.
Nei, venstre.
Noter, Thomas. Thomas skal hjelpe deg.
Du er veldig vakker og begavet.
Men vi skal gjøre deg enda vakrere og enda mer begavet.
Og navnet ditt...
Vi vil kalle deg Sara.
Ok?
Takk.
- Går det bra, vennen? - Ja.
- Vil du ha en lavendelserviett? - Ja takk.
Unnskyld meg.
Au! Pokker også...
- God ettermiddag. - God ettermiddag.
- Hvordan står det til? - Veldig bra, takk. Og du?
Sett deg ved bordet.
Hva skyldes denne store æren?
Ikke noe spesielt.
Jeg skal bare utvikle kompetansen min.
Ikke noe spesielt?
Hvit eller hvit?
Kan vi se på pornofilm?
Nei.
Ok.
Hva har du gjort med fingrene?
Biller.
Hun er her.
Sara?
- Hei, Sara. Jeg heter Sophie. - Hei.
- Du ser bra ut. - Takk.
Du må gå inn i garderoben og fikse makeupen.
Der fins en leppstiftspalett, og du skal velge eksakt samme farge-
- som skamleppene dine har.
Tøyser du?
Ja vel.
Dette er ingen lek.
Er alt i orden? Bra.
Er dere klare? Da går vi.
Takk skal dere ha, mine venner. Det er alltid herlig å treffe dere.
- Takk. - Selv takk.
I kveld serverer vi beluga-kaviar med ristet brioche.
Hent dem inn.
Greit. Server.
Trøffelfylt vaktelgalantin i et rede av purre og urter.
Underlig valg.
Jeg prøvde den retten for mange år siden på min tjuende bryllupsdag.
I kveld ba jeg kokken om å gjøre sitt beste for å gjenopplive den.
Kanskje du kan avgjøre om den virkelig er så god-
- eller om det er minnene av Elizabeth og den kvelden som gjør den spesiell.
Skål for retten!
- Skål for retten! - Og for minnene.
- Brandy? - Takk.
Så lys hud.
Brandy?
Takk.
Brandy?
Ingen fare. Opp med deg, bare.
Ingen skade skjedd.
- Unnskyld meg. - Ingen fare. Du klarte deg bra.
Det der tar renholderne hånd om.
Du trengs ikke mer i kveld.
Takk.
Bavian.
- Så fin du er. - I like måte. Du er flott på håret.
- Sophie, får jeg gå tidlig i kveld? - Bare denne gangen.
Det blir litt lettere. Men det er aldri lett.
Hvor lenge har du holdt på?
Hva slags spørsmål er det?
Unnskyld.
- Takk. - Ikke noe problem.
- Får jeg lov... - Ja, vær så god.
Visse mennesker faker sin egen død. Jeg faker livet mitt.
Du er veldig overbevisende.
Jeg vil vise deg noe.
Jeg vil veldig gjerne suge kukken din.
Halleluja.
Hei, Lucy.
- Hva er klokka? - Det er morgen.
Vil du ha noe? Kaffe, kanskje?
Ja, gjerne kaffe.
Du, Birdmann... Vil du gifte deg med meg?
Ja.
- Takk. - Ingen årsak.
Det var snilt av deg.
En glede.
Jeg er nok klar nå.
Jeg er snart klar.
Vi kunne få deg på avrusing igjen. Jeg har penger.
Takk.
Jeg klarer nok ikke det igjen.
Kanskje du gjør det.
Tror du det?
Jeg vet ikke.
Sandpungmusen.
Et nattaktivt, utrydningstruet, musliknende pungdyr.
Man trodde lenge at den var utdødd.
Den er byttedyr for blant annet ugler og flaggermus.
Man vet ikke mye om dyret siden det er så sjeldent.
Den foretrekker insekter, men spiser kjøtt av og til.
Skarpe rovdyrtenner.
Sandpungmusen gir fra seg en høylyd når den blir skremt.
Men det den egentlig er...
Sandpungmusen...
Den er en veldig liten og mer iherdig kenguru.
Hei, Thomas. Det er lenge siden.
Jeg gjør gjerne hva jeg kan. Hva gjelder det?
Unnskyld?
Hvor lenge da?
Er det alt?
Hvor mye?
Ok, ja.
Ja, jeg forstår. Ha det.
- Hei. - God ettermiddag.
Kom inn. Velkommen hjem til meg.
- Jeg håper ikke reisen var slitsom? - Nei, det gikk bra.
Kanskje du vil ta en dusj.
Det fins et bad nede til høyre. Det henger en badekåpe bak døren.
Og forsøk å holde håret tørt.
Jeg er klar.
- Føler du deg bra? - Unnskyld?
- Er du frisk? - Ja.
Du sovner og våkner igjen. Timene imellom vilvære borte.
Du kommer ikke engang til å drømme.
Når du våkner vil du være litt yr i et par timer, men det går over.
Det er overhodet ikke like ille som en bakrus.
Søvnen er meget velgjørende.
Du vil føle deg...
Grundig uthvilt.
Takk, Clara.
For noen måneder siden inntraff noe eiendommelig.
Blant bøkene mine så jeg en bok, en bursdagspresang fra broren min.
Det varen novellesamling.
Jeg begynte å lese en av novellene på nytt.
Den handlet om en mann som våkner en morgen og ikke klarer å stå opp.
Han lukker øynene i selvforsvar.
Han rannsaker livet sitt.
Han gripes av rastløshet. Han pakker veskene og bryter alle kontakter.
Han kan ikke leve blant de menneskene han kjenner. De lammer ham.
Han er rik, så han drar til Roma.
Han vil grave ned seg i jorden som en løk eller en rot.
Men ikke engang i Roma slipper han unna mennesker fra sitt gamle liv.
Så han vender tilbake til byen der han ble født og utdannet seg, -
- men han kan ikke få seg til å kalle det hjemmet sitt.
Flyttingen hjelper ikke.
Han føler at han ikke har mer rett til å dra tilbake enn en død mann.
Han ønsker seg en ekstrem løsning.
Han lengter etter en ny verden, et nytt språk.
Men ingenting blir forandret.
Av likegyldighet og av mangel på bedre alternativer-
- bestemmer han seg for å dra av sted på haiketur.
En mann plukker ham opp, men de kjører inn i en vegg.
Føreren dør, og vår mann havner på sykehus, hardt skadet.
Flere måneder går. Skadene hans leges.
Nå vil han leve.
Han tror på seg selv og ting han ikke trenger å forklare.
For eksempel porene i huden, alt som hører til det kroppslige.
Han vil ut av sykehuset, vekk fra de svake og døende.
"Jeg sier til dere: Reis dere og gå, ingen av bena deres er brukket."
Slutt.
Da jeg leste ordene "Reis dere og gå, ingen av bena deres er brukket", -
- kjente jeg en utrolig sorg.
Vet du hvordan første setning i novellen lyder?
"Når en mann begynner sitt trettiende år'-
- "vil ikke folk slutte å kalle ham ung."
30... Jeg fikk boken på min trettiårsdag.
"Det trettiende året" av Ingeborg Bachmann.
Det var det jeg hadde hørt.
Man hadde sagt det til meg.
Jeg visste det hele tiden, selv om jeg egentlig ikke visste.
De store sannhetene er ingen overraskelser.
Men hva gjorde jeg da?
Jeg fortsatte.
Jeg fortsatte pliktoppfyllende.
Folk så meg og Elizabeth som et lykkelig par.
Men sannheten var at jeg ikke satte pris på kona mi.
Og jeg satte ikke pris på vennene mine.
Ikke engang barna mine.
Jeg bare...
Fortsatte.
Jeg ble framgangsrik. Jeg tok meg framover.
Men for hvert skritt sank jeg bare.
Jeg var på hælene, på defensiven.
Og nå...
I kveld, sier jeg for første gang, -
- at bena mine er brukket.
Brukket.
En dag kommer jeg til å trenge din hjelp.
Alle bena mine-
- er brukket.
Du er trygg her.
Her trenger du ikke føle skam. Ingen kan se deg.
Men reglene må respekteres. Ingen penetrering.
Takk, Clara.
Pass godt på deg selv. Du har det snart bedre igjen.
Takk.
Instinktet ditt stemte.
Vi får se.
For en idiot du er.
To uker, så må du ut.
- Adios, amigo. - Chinga tu madre.
Jeg er lei for det.
Jeg også.
- God morgen. - Hei.
- Er Excelon fremdeles fri? - Det stemmer. Fantastisk sted.
Midt i byen. Jeg har nøkler, så jeg kan vise deg det.
Nei, det trengs ikke. Excelon kommer nok til å være excellent.
Greit.
- Men det er bedre å se det først. - Trengs ikke.
En venn av meg bor i huset.
I så fall går det absolutt å ordne. Har du legitimasjon?
Litt papirarbeid, bare. Men alt har sin grunn...
Hei, Thomas. Det er Sara. Er Clara ferdig med møtet?
Ok. Kanskje du kan hjelpe meg?
Jeg har skaffet en leilighet-
- så jeg lurer på om du har jobb til meg?
Ok. Jeg hadde vært veldig takknemlig om du kunne ha meg i tankene.
Mange takk. Ha det bra, Thomas.
Nesten ferdig.
Sånn ja, sånn ja...
Nå kommer den. Ingen fare.
Unnskyld, men jeg må ta denne samtalen.
- Jeg kommer straks, dr. Frankenstein. - Ok, slemme monster.
Se! Jeg legger vesken her. Jeg kommer tilbake.
Vi har en regel: Ingen penetrering.
Nå fortiden får jeg bare stå om jeg spiser masse Viagra-
- og en vakker kvinne stikker en finger i ræva på meg.
Det er jeg som trenger penetrering, men det venter jeg meg ikke i natt.
Det gjør du rett i.
Takk, Clara.
Åpne fitta, din lille tispe.
Jeg skal gjøre deg helt våt.
Så skal jeg knulle deg med den store kukken min.
Jeg skal knulle deg med hestekukken min og få deg til å skrike.
Forbanna lille tispe.
Forbanna lille hore.
Forbanna lille tispe.
Hei.
Ok. Jeg kommer.
Unnskyld.
Unnskyld...
Jeg er her nå.
Hei, Lucy.
Ta av deg blusen.
Jeg liker å drikke. Jeg er flink til det.
Når traff du ham sist?
For tre, fire måneder siden. Vi spiste middag ute.
Han hadde på seg den gamle dressen din, tror jeg. Den grå.
Jeg hadde ikke møtt Birdmann på...
Vel, når traff jeg deg sist?
For et år siden?
Det gikk visst to uker før broren hans fant ham.
To uker i dette været...
Vil du gifte deg med meg?
Hva?
Hvorfor?
Eller...
Hvorfor nå? Du hadde jo sjansen.
Fortsett.
Pokker ta deg.
Du kan dø og dra til helvete.
Slik kan man også uttrykke det.
Jeg er sammen med Helen nå.
Du er helt utrolig.
Jeg tror deg ikke. Og det gjør du ikke selv heller.
Pokker ta!
Helen er høflig.
Du burde prøve det en gang.
Høflighet.
Du er trygg her. Du trenger ikke å føle skam. Ingen ser deg.
Takk, Clara.
Men ingen penetrering. Og vennligst ikke etterlat merker på henne.
Takk.
Folk kan faktisk bli avskjediget her.
Nå?
Greit, du har sparken.
Takk.
Unnskyld?
Hallo?
Kan du hjelpe meg?
Hva syns du om denne?
Ja... Den er helt ok.
- Da tar jeg den. - Kult. Bli med bort hit.
Ok, da setter vi i gang.
Vi begynner ved svart 129, et dristig angrep mot denne triangelen.
Det er et aggressivt, uventet trekk.
Hva gjør mesteren Shusai da?
Han kontrer med hvit 130, til høyre.
Hvit 130, hvorfor gjorde han det?
Etter 27 minutters overveielse, -
- hvorfor gjorde mesteren et trekk som resulterte i at han tapte?
- Kommer du på festen? - Nei, det er en viktig dag i morgen.
- Jeg må sove. - Hva? Leve litt.
- Hva er det for noe? - Vet ikke.
Men det er bra for deg.
Hvorfor ikke?
Slik. Gjenoppstått fra de døde.
Frykt for døden er bare tøys.
Lucy...
Slå den av.
Hallo?
Ja.
Gi meg to minutter, bare.
Du må skaffe persienner. Forbanna dritt...
Hva var det vi tok, egentlig? Fy, så nifst.
Kom tilbake inn.
- Er du sikker? - Hun klarer seg.
Kan vi stanse? Stans!
Hei, kjære.
- Føler du deg bra? - Ja, takk.
- Er det sikkert? - Ja, da.
En dusj gjør alltid susen.
Jeg vil be om en tjeneste.
Jeg må få se hva som hender der inne. Bare én gang.
Jeg forstår deg, tro meg.
Men klientene mine...
Jeg kan for å si det rett ut ikke gjøre dem sårbare for utpressing.
- En gang, bare. - Det fungerer ikke slik her.
- Vær så snill, Clara. - Dessverre.
Jeg antar at du har det bra?
Helt utmerket, takk.
- Og du er frisk? - Ja.
Flink jente.
Takk, Clara.
Er du sikker?
Takk.
- God natt. - God natt.
Vær så snill. Vær så snill!