Detta har hänt:
Du är glädjen i mitt liv.
Vi vet båda att det inte är sant.
Hur länge kan vi fortsätta så här?
Det ryktas om att vi är tre i äktenskapet, inte två!
Provocera mig inte.
Han kan orsaka skandal
om han antyder något opassande mellan oss.
Som syskon älskar vi varandra.
Var är skandalen?
Jag ska gäcka denne påve.
Mer än ni redan gjort?
Jag har vapnen, kanonerna och slottet.
Detta är vår stund.
Caterina Sforza är i förbund med Neapel.
Hon förstärker sitt försvar och skaffar kanoner.
Snart är hon ogenomtränglig.
Du ansvarar för min systers beskydd.
Jag vill veta var hon och maken är
under dagens alla timmar.
Jag var fånge i Neapel.
Nu är jag fånge i Rom.
Cesare Borgia kommer och går som en vålnad om natten.
Han har franska kungen i sin hand
och armén till sitt förfogande.
Men ingen vet hans nästa steg.
Du hatar honom?
Jag älskar mitt eget skinn mer.
Låt det lära er att aldrig förråda mig.
Caterina Sforza samlar bundsförvanter,
slutspelet blir krig.
Ge mig befälet.
Vi har samma mål, far.
Vilka är dina mål? Du berättar dem inte!
Om vi blir svaga nu, förgör de oss.
Jag ska ge er ett imperium.
Lita på mig.
Rom är inte längre bara Borgia-påven.
Rom är även Cesare Borgia.
Jag har inga tjänare här i Rom, ers nåd.
Florens har inte längre råd.
Demokrati, signorMachiavelli.
Det sägs ha sina fördelar.
Vad skulle ni säga
är det perfekta brottet, ers nåd?
Det utan offer?
Det utan misstänkta.
Jag har ofta tänkt
att den som mördade er bror misstänktes aldrig,
men misstänkliggjorde alla andra.
En sådan person har begått det perfekta brottet.
Och en sådan person kan en dag
bli den perfekta prinsen.
Hur blir man prins utan furstendöme?
Det går inte.
Och jag antar att det är därför ni vill tala med mig om Forlì.
Vad skulle Florens göra om Rom anfaller Forlì?
Det vet ni mycket väl.
Detsamma som alltid. Ingenting.
Vi måste korsa Florens för att ta oss dit.
Gör då det nattetid.
Men arméer för oväsen.
Jag ser till att de rör sig tyst.
Inget bråk, ingen plundring.
Två arméer, hörde jag. Dubbelt oväsen.
Kan ni bevara en hemlighet?
Franska armén är redan framme i Romagnas skogar.
Långt bortom Florens gränser.
Jag skickar påvearmén under skydd av natten.
Inget storslaget avsked under jubel?
Nej, inget sådant.
Det är bäst att ni vet så lite som möjligt.
De är vid Florens gränser
innan Florens vaknar.
Vi kan inte be Florens ambassadör...
Det behövs inte.
Jag har fått tillstånd om förflyttning genom territoriet.
Som Sokrates sa:
"Sann visdom är att veta att man inget vet."
Jag ska skapa ett imperium åt far.
Men vem ska styra det när vi är borta?
Allt detta groll, denna missämja.
Röster som köps och säljs.
Familjer och splittring, svärd mot svärd.
Vore det inte enklare
att låta Heliga stolen gå från far till son?
Primogenitur.
Den enklaste och mest effektiva maktöverföringen.
Som... Som en monarki?
Guds sanna kungarike här på jorden.
Som ärvs av sonen från fadern?
Är påvevalen till Guds fördel?
Omnämns kardinalkollegiet i epistlarna?
Nej.
Det tillhör det förflutna.
Primogenitur är framtiden.
Okomplicerat, förutbestämt.
Världen skulle inte tåla...
Inte än. Men...
Vi kan göra och omintetgöra monarkier,
men vi har inget eget kungarike.
Om du skapar ett kungarike åt oss
kommer vi att skriva framtidens historia.
Kyrkans och omvärldens framtid
kommer att bli vår,
din
och dina barns.
Du säger ingenting?
Jag är...
mållös.
Varför tror du att vi ville göra dig till kardinal?
Så att du en dag kunde bli påve.
Skapa ett kungarike åt oss.
Och bli både kung och påve.
Ni såg vad som hände Colonna,
så nu kan ni reglerna.
De kunde vi redan, ers nåd.
Bra.
Anta aldrig att jag inte låter mig styras av mina instinkter,
eller att det inte ligger i ert intresse att vara mig lojala.
Vi har en armé här.
Den är välutrustad och har tillgång till krut.
Den har generaler.
De tror sig leda, men det gör de inte.
Ni leder.
Arméer beter sig som gräshoppor där de far fram.
Ni ska förhindra soldaterna att göra det.
Ni anfaller endast en fästning.
Fästningen i Forlì.
Nu, mina vänner, möt era soldater.
Vad står det på svärdet?
Är vi med honom nu?
Hellre än att vara emot honom.
Vad står det på svärdet?
Antingen Cesare eller ingen alls.
Vi har förnedrat honom.
Har jag?
På fler sätt än jag kan räkna.
Ers nåd.
Han vet.
På något vis vet han.
Varför är det bara din smekning som lugnar mig?
I hela ditt liv har du dragit dig undan mig.
Det är jag trött på.
Jag är trött på min make.
Jag är trött på livet.
Du är det enda jag aldrig tröttnar på.
Kan du säga mig varför? Varför...
Varför är vi dömda att ha en känsla som känns så...
naturlig...
och skön?
Varför tycks Gud sitta med oss när vi är tillsammans?
När du är borta
lyckas jag glömma dig.
Sedan räcker en smekning av din hand för att Gud ska komma rusande.
Gud eller djävulen.
Vad det än är, så är det överväldigande.
Jag måste snart ge mig av.
Ja, jag vet.
Du har äntligen din armé.
Du har slott att rasera.
Kan du tänka lite på mig?
Lovar du att vara försiktig?
Vad kan trösta dig, syster?
Det enda är möjligen ännu ett barn.
Min make tycks bara förmögen när han är drucken.
Som han är nu.
Min bror.
Alfonso.
Eller är detIl Duce?
Det med.
Har ni träffat mina skuggor?
De ser på när jag dricker, när jag knullar!
Jag hade en bror som luktade så.
- Hur? - För mycket vin.
Men han dog.
- Av detsamma. - Av vad?
Utsvävning! Sluta, käraste.
Hör du inte att hans armé är på frammarsch?
- Får jag följa med? - Alfonso!
Vi kan enas om att jag är värdelös här,
men jag kan hantera ett svärd.
Lägg bort det, käraste.
Jag kan även utgjuta blod.
- Sluta. - Jag vill ha en utmaning.
Någon form av erövring.
Är jag anlitad nu?
När jag återvänder ska jag fundera på saken.
Låt värjan vila till dess.
Stadigt framåt!
Vakter till bröstvärnet!
Ja, kapten!
Håll linjerna!
Bakre flanken till bröstvärnet!
Stanna i kohorterna!
Håll flaggorna högt!
Formation i främre leden!
Jag önskar att mor kunde slåss.
Jag kan klösas som en katt.
Jag har förlorat min hantlangare.
Jag saknar hans råd.
Jag kan ge råd, men inte slåss.
Han kunde läsa mig som en bok.
Han visste vad som behövdes
utan en enda mening, utan ett ord.
Arméer behöver väl horor?
Jag var en hora.
Låt bli.
Sårar sanningen?
Du var kurtisan.
Jag vägrar vara en horas son.
Det gjorde dig till den du är.
Så vi kom av intet.
Inte om er far får som han vill.
Han har framtidsplaner.
Mer än jag själv kunnat drömma om.
Berätta.
Det går inte.
Bara tanken gör mig rädd.
Rädd? Du? Det var något nytt.
Mycket oroar mig.
Mest gäller det Lucrezia.
Om hennes säkerhet.
Hon kan knappt röra sig för sin vakt.
Han vaktar hennes make.
Litar du inte på honom?
Med hennes säkerhet?
Nej, jag litar inte på honom.
Rom håller på att förändras, mor.
Inte nu igen.
Ryttare! Öppna porten!
Berätta.
Vad tror ni?
Det har börjat.
Hans armé marscherar inatt från Rom.
Tio dagar bort.
Ni kan räkna, bra. Det behövs.
De är tusentals, utrustade för belägring.
Vi har åtminstone 10 dagar på oss att förbereda.
Vår plan, såvida ingen har en bättre,
är att bunkra förnödenheter så att vi kan stå emot belägringen.
Jag vill ha all säd,
allt fläsk och all boskap förd till staden.
Kapten!
Det rör sig!
Där!
- Generalen! - Titta!
Hugg ner all skog runt Forlì,
varje träd och buske, varje gömställe.
Det ska vara öppet framför bröstvärnet,
ett fritt skjutfält
där allt som rör sig är en måltavla.
Gräv diken längs dessa kanter,
här, här och här.
Täck med kvistar
över vatten och vassa spjut.
- Ers nåd! - Vi beskjuter fienden
vid ankomsten
och drar dem mot dikena...
Ursäkta, ers nåd, men...
Vårt kavalleri hoppar över dikena och drar ner deras infanteri...
- Ers nåd... - ...och deras kanoner fastnar.
- Ja? - Ni måste se det här.
- Kan det inte vänta? - Nej.
Cesare Borgia väntar inte.
Stäng porten!
Bemanna porten!
- Fort! - Till vapen!
Du såg hans armé lämna Rom 10 dagar bort.
Han hade en andra armé från Frankrike
som han på något vis lyckades hålla gömd.
Vi är under belägring.
Redan under belägring. Snart är det vinter.
- Givetvis. - Men som kristna köpmän
måste de bidra med en tionde till kyrkan.
De har hört rykten om...
Belägringen av Forlì har inletts.
Det var förvånande.
Påvearmén har ju knappt lämnat Rom.
Er son gömmer arméer som jonglören gömmer nejlikor.
Skogen runt Forlì är full av kanoner.
Venedigs ambassadör kräver audiens,
precis som Umbrien, Ferrara, Bologna
och det heliga romerska imperiet.
Morgonen är fullbokad.
Be dem ställa frågorna till vår son,
påvearméns gonfalonjär,
hertig Valentino.
Och var hittar vi honom?
Hos sin armé, antar vi.
Var den nu är.
Du har rört om i getingboet, och det är ännu bara förmiddag.
Bra.
Låt överraskning vara vårt hemliga vapen.
En armé på plats,
medan en annan är på öppen frammarsch.
Vi hade gärna blivit informerade.
Är det inte bättre att inte veta
när ni måste påstå er ovetande?
Vi talar hellre sanning,
om sanningen ska fram.
Då måste jag låta er vara ovetande.
Den franska arméns inblandning kräver sitt pris.
Neapel?
Franska ambassadören lär be om audiens.
Vi lämnar gärna Neapel åt hundarna,
om din syster kan besparas mer obehag.
Jag har inte varit här.
Vad?
Ni har inte sett mig.
Nej...
Eller talat till mig.
Nej. Vi talar till en tom säng.
Vi anade inte att det kunde vara så roande.
Så förbli osynlig.
För alla utom oss.
Framåt, vakt.
Lugnt.
Ryttare! Gör plats!
Gonfalonjären!
Berätta det värsta.
Florens överraskades så av er belägring av Forlì
att hon knappt märkte armén som marscherade på hennes mark.
Får jag än en gång be om er assistans?
Har det att göra med mitt hemlands säkerhet?
Kanhända.
Kung Ludvig av Frankrike är i Milano.
Där stannar han inte länge.
Nej, han vill ha tillbaka sitt älskade Neapel.
Hur kan jag hjälpa
med ett sådant skrämmande företag?
Informera honom om
att jag tar itu med Neapel när jag är färdig med Forlì.
Min syster Lucrezia kommer att bli regent
och styra i hans namn.
Känner er syster till sitt öde?
Hon är den mest kapabla jag känner.
Och hennes make?
Kommer han att få en uppgift?
Det borde jag visst inte ha frågat.
Håll ögonen på målet!
Håll era ställningar!
Ställningarna!
Ner!
Håll ställningarna!
Jag behöver fler soldater!
Vitelli!
Varför behöver vi belägringstorn?
Litar du inte på kanonerna?
Murarna är 4 meter breda.
De har ännu aldrig genomträngts,
så vi kan behöva alternativ.
Frun måste äta.
Vad erbjuds?
Fångad duva?
Kokt råtta?
Den vanliga soppan
på det som finns kvar.
Tänk om detta är slutet.
Jag tror knappt att jag hör er säga så.
Jag har förlorat min son.
Mitt folk svälter.
Och fryser.
Något kommer att ske.
Någotdeus ex machina?
Ni har inget val, annat än att slåss.
Ni har inget att förhandla med.
Min kropp?
Den är inte längre ung.
En gång lockade den honom.
Jag har hört ryktena.
Min legend?
Det kan ni inte förhandla med.
Nej.
Nej...
Och min legend kräver att jag strider till slutet,
eller dör på ett svärd.
Eller överlever...
triumferande.
Men jag ser inget segerrikt utfall.
Såvida jag inte missar något. Gör jag det?
Ännu är det inte över.
Nej.
Nej, murarna är 4 meter breda.
Ingen kanon kan förgöra dem.
Så vi kan antingen svälta ihjäl...
långsamt,
eller ge upp.
Och jag ger aldrig upp.
Lova mig en sak.
Här.
Vad som än händer...
låt honom inte ta mig levande.
Jag gör mitt yttersta.
Och om du överlever...
bör du beakta din framtid.
Vilken framtid?
Cesare Borgia.
Han kanske är framtiden.
Micheletto.
Var har du varit?
Jag har talat med Gud.
Vad sa han?
Ingenting.
Är du med mig ännu en gång?
Ni kan anfalla murarna i flera veckor.
Det gör ingen skada.
Kom du bara för att berätta det?
Minns ni inte att jag föddes i Forlì?
Kom.
Det finns ett gammalt romerskt stenbrott
som går under norra tornet, bredvid porten.
Mät avståndet och triangulera en väg.
Markera platsen
och bombardera där.
Då rasar tornet.
Du kan inte bara gå så där.
Vem ska hindra mig?
Ni?
Jag är död.
Följ den gamla flodbädden.
Det finns några överhängande rankor.
Där hittar ni ingången.
Farväl, Cesare Borgia.
Vad är det här för ställe?
Ett gammalt romerskt stenbrott.
Så...
om min källa har rätt,
är norra tornet ovanför oss.
Och porten är här.
Och om han har fel?
Om han har fel, har han fel.
Låt oss anta att han har rätt.
Hur mäter vi det?
Vi får lov att stegräkna
och räkna ut nord-nordväst.
Och därefter triangulera.
Då sätter vi igång.
Ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta...
Det kan fungera, men det måste vara exakt.
- Det är 248 steg... - Nordväst.
- Nordväst. Precis. - Det fungerar aldrig.
- Jo. - Hur kan du vara så säker?
De som inte tror på det kan bara titta på.
Jag trodde aldrig att ni skulle hålla i den.
Inte länge till.
Här, ers nåd.
Fem, sex, sju...
Här.
120, 21...
Jag borde döda er nu!
Det kan ni göra.
Men jag bär vit flagg. Ni kan även tala.
Inte med en Borgia.
Jag har fått erfara falskhet nog för en livstid.
Jag är inte min bror.
Nej, ni torterar inte pojkar,
ni dödar dem.
Han var beväpnad.
Innanför murarna finns det tusentals som inte är det.
Ni har alltså vissa gränser?
Vill ni inte ens höra mina villkor?
Jag tror mig veta dem.
Men friska upp mitt minne.
Kapitulera.
Ni, era vapen, ert slott,
så besparar jag folket.
Som jag sa till er döde bror
så böjer jag mig aldrig för horkarlen i Rom.
Sköldar! Tillbaka!
- Skynda er! - Tillbaka!
Till frontlinjen!
- Gå utom räckhåll! - Skynda er!
Framåt!
- Öppna ledet! - Öppna!
- Ers nåd. - Stegade jag rätt?
Jag räknade. 248.
- Riktningen? - Jag kollade. Nordväst.
Låt mig klargöra detta.
Ni vill träffa marken nedanför muren,
inte själva muren?
Den vita flaggan.
Var beredd på skratt.
Hån.
Det välkomnar jag.
Ladda!
Sikta.
- Ge eld! - Ge eld!
För kort. Utom räckhåll.
Ändra avståndet!
Övningsskytte!
Träffade inte ens den!
- En gång till. - Ladda om!
Ge eld!
- Skickligt! - Mitt i prick!
Ge honom ett pris!
- Ladda om! - Ge eld!
Igen, igen!
- Igen! - Ge eld!
Igen!
Ge eld!
Fortare!
- Tänd på! - Ge eld!
- Ladda om! - Ladda om!
Ge eld!
- Vad händer? - Kapten, vi rör oss.
- Titta! - Vad är det som låter?
Jag vet inte!
Flytta bakåt!
- Skynda er! - Fort!
Fort!
Muren har fallit!
Ni klentrogna.
Gör soldaterna redo.
Nu börjar det.
Formera er! Förbered för strid!
Vapen!
Nu!
Skyldra vapen!
- Framåt! - Anfall!
Attack!
Rid omkull dem!
Kom, skynda er!
Attack!
Stopp!
Sakta ner! Halt!
- Stopp! - Bort med vapnen!
Stopp! Jag vill inte ha en massaker.
Vill ni ha mig? Vill ni ha mig?
Ta mig.
Skjut mig i tusentals bitar!
Sikta era pilbågar, varenda en.
Jag vill genomträngas av 100 pilar.
Som ett piggsvin!
Sikta på repet.
Seså!
Ni kan få ert liv.
Nej...
Jag vill inte längre ha det.
Seså, ge mig en legendarisk död.
Krävs det en Caterina Sforza för att döda en Caterina Sforza?
Förbannade spanska halvblod!
Ni ska leva.
- Jag insisterar. - Varför?
För att jag vill det.
Nyckeln.
Jag skulle ha dödat er på denna säng.
Det vet vi båda.
Men det gjorde ni inte.
Rör inte min klänning!
Förlåt mig.
Men jag tänker inte låta er bli sedd offentligt...
så där.
Vad bryr ni er?
Jag har tämjt en legend.
Tigrinnan av Forlì.
Jag vill att ni är passande klädd.
Gult och svart.
Tigerränder.
Förebud!
Gör en bur åt henne.
I guld.
Fodra den med päls och svart satin, som en likvagn,
och låt den dras av utsmyckade hästar.
Inträdet i Rom ska bli spektakulärt.
Vi har fångat en legend. Sådan ska hon visas upp.
Och sedan?
Jag låter förbereda rum på Castel Sant'Angelo.
Hennes fängelse kan bli hennes slott,
det förtjänar hon.
Hon hade en hantlangare, inte sant?
Rufio.
Mästare i konsten att döda.
Finns han ibland dem?
Ja.
Se till att även Rufio skickas till Rom.
Kom, men klös mig inte.
Jag har inga klor kvar.
Ta då min hand.
Ta nu min arm.
Det är min likvaka, inte mitt bröllop.
Ta den ändå.
Varför?
Ni har gjort det förut.
Ers nåd.
ROMS PORTAR
Välkommen till Rom!
Goddag, ers nåd!
Hade det inte varit enklare
att komma hit av egen fri vilja?
I slutändan hade det säkert varit detsamma.
Ska jag läggas på sträckbänken?
Nej.
Vi har förberett logi åt er här ovanför.
Som anstår er.
Med vacker utsikt över Heliga stolen.
Förhasta er inte, ers helighet.
Jag har tänderna kvar.
Ta ner honom från väggen.
Har de misshandlat dig, Rufio?
Jag hade en gång en man som du.
Skicklig på sin uppgift.
Bortom dygd.
Bortom gott och ont.
Bortom allt förutom lojalitet.
Jag bad att få möta far i bikten.
För att du har syndat?
Nej, för att det är det enda ställe där jag inte avlyssnas.
Min bror har spioner överallt.
Borde jag anmäla mig själv?
Du verkar osårbar. Det gillar jag.
Erbjuds jag jobb?
Jag kan ge dig en uppgift och se hur du utför den.
Berätta.
Jag har varit en dålig hustru.
Har du varit otrogen?
Som sagt, denna bikt är falsk,
precis som allt omkring oss är falskt.
Jag bad er möta mig här
för att få ett sanningsenligt besked i enrum.
Jag behöver undanröja någon,
på ett sådant sätt att inga misstankar faller på mig,
min familj, eller någon kopplad till mig.
Har ni ett namn?
Det ryktas att Cesare planerar erövra Neapel.
Jag vet att ni har haft affärer med franska kungen.
Om det är sant är min make så gott som död.
Alfonso av Neapel, prins av Bisceglie.
Er systers make?
Ja.
Och ni vill nyttja mig.
Listigt.
Och om jag tas på bar gärning?
Gör du det?
Vad tror ni?
Lyssna inte på rykten.
Jag har ingen annan förtrolig.
Och detta är en enkel fråga från en dotter till sin far,
som hon en gång trodde sig stå nära.
Ingen är närmare...
Ljug inte för mig, far.
Ni och min bror har förenat er ärelystnad
och den har multiplicerats tiofalt.
Så jag frågar återigen om Neapel.
Tystnaden är mitt svar.
- Dags att gå. - Ers nåd.
Lucrezia?
Lucrezia!
- Lucrezia! - Hon är upptagen.
Alfonso.
Jag sa att jag skulle komma ikväll.
För att släppa oss fria?
För att äntligen släppa mig fri.
Ja.
- Ja, du är fri att gå. - Fri?
Staden är din.
- Utan skugga? - Gå vart du vill, ensam.
Åt samma håll som din bror?
Jag varnar dig.
Ett anonymt svärd, ett plask i Tibern,
eller var svärdet ditt?
- Broder! - Kalla mig prins!
Din systers make!
Nog!
Självklart älskar du din syster.
För mycket.
Sluta!
Gode Gud!
Nej!
- Nej. - Nej!
- Det är inte som du tror. - Nej, bror!
Nej! Nej!
- Han utmanade mig. - Nej!
Han högg, men föll på mitt svärd.
Nej! Släpp mig! Kalla på läkare!
Kalla på läkare!
Nej! Nej!
Gå!
Han har dödat mig.
- Han har dödat mig, älskade. - Nej.
Han har dödat mig...
- Som ni båda ville. - Nej.
Jag skulle aldrig...
...aldrig ha älskat dig.
Jag skulle aldrig ha älskat dig.
Jag känner inte mina händer!
Min sida brinner!
Ge mig något...
Ge mig något, vadsomhelst!
Bit på den här. Bit, bit!
Såja, käraste.
Mot smärtan!
Ligg stilla.
Vänta här, jag kanske ännu behöver någon professionell.
Var stilla.
- Vad kan du göra? - Inget.
Låt det ha sin gång. Det kan ta dagar.
Lugn, min älskade.
Lämna honom då hos familjen.
Jag vet att du kan göra slut på plågorna.
Så om du någonsin har älskat mig
gör du mig denna sista tjänst.
Jag kan inte.
Jo, det kan du!
Du är en Borgia.
Är det allt jag är nu, broder?
Borgia?
Professionell.
Lucrezia?
Lucrezia.
Lucrezia!
Jag tänker aldrig tvätta bort blodet.
Då gör jag det.
Du ska bli naken...
och ren...
...och fri från blod igen.
Och min.