VÁŠ POHŘEBNÍ ÚSTAV A KREMATORIUM
KALHOTOVÝ LABYRINT
SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
2. SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
ŠPINAVÍ MYŠÍ MIZEROVÉ
A DALŠÍ SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
A JEŠTĚ JEDNO SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
A DALŠÍ SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
Tak co tu vlastně hledáme?
Co je zač ta věc s Boyz 4 Now, kam se chystáš?
Je to premiéra jejich nového filmu Boyzsterous.
Zítra na něj jdeme se Sushmitou a dalšíma holkama ze školy.
Musíme se pořádně vyparádit na písničku
„Sakra, ty ses vyparádila.“ Promiň za to klení, je to název.
-Sakra, ty ses vyparádila. -Dobře. Co tohle?
Mami, mám tě ráda, ale zatraceně, tohle jsou Boyz 4 Now, ne křtiny.
Jo, jasně. Šup zpátky tu hloupou košili.
Když už mluvíme o košilích… Chci, abyste o víkendu vytáhli
všechno oblečení, co už vám není. Dáme ho na charitu.
Nějaký šťastlivec bude moct nosit Geneovy staré šortky.
-Panebože. -Kam jdeš?
K těm věcem bez slevy? Nenech se tím zlákat, Tino.
Je to temná strana.
Co je to?
-Dámský smokingový pás? -Je to top bez ramínek.
Je tak malý. Kde je zbytek?
Poslední. Prosím, ať je v mojí velikosti. Je. Mami, můžeme ho vzít?
Já ti nevím.
Můžu si ho zkusit?
Nebo si možná zkus tohle.
Plavecké tričko?
Jo. Takže když tě někdo polije limonádou, budeš v pohodě.
Myslím, že si zkusím ten top.
Jasně. Má UV ochranu.
No nic.
Proč jim říkáme meníčka?
Proč jim neříkáme ženíčka?
Jo, tati, ty sexistické prase.
Co se to stalo?
Snažil se po nás někdo hodit fakt měkkou cihlu?
Chudák.
-Musel nám vletět do okna. -Tobě do okna.
Jo, to okno je nebezpečné, Bobe.
Vím to z vlastní zkušenosti. To sklo je úplně průhledné.
To sklo bývá, Teddy.
-Jo, to není dobré. -Zdá se mi to, nebo je ten pták nádherný?
Vypadá, jako kdyby přiletěl z karnevalu.
Vypadá zajímavě.
To nic, Bobe. Nestyď se, protože se bojíš polomrtvého ptáka.
-Díky, Teddy. -Co teď?
Necháme ho převézt do nejlepší ptačí nemocnice v zemi?
Možná bychom mohli zavolat někomu, kdo se v ptácích vyzná.
Ptačí muž? Budeš muset poslouchat
spoustu jazzové improvizace, ale mohl by pomoct.
Znám jednoho chlápka. Pracuje v záchranné stanici.
Pomohl mi se zraněným netopýrem,
co jsem myslel, že mě promění v upíra.
-Tak jo. -Mimochodem, neproměnil.
Díky za optání.
Tino, nelíbí se ti?
Vrátíme ho? Podej mi ho, vrátím ho.
Bože. Teda, páni.
Líbí se mi. Co tobě?
Jo.
Připadám si starší, ale zároveň kouzelně.
Jako bych žila na zámku, který je i diskotékou.
Jediná věc mi na něm vadí. Že je dost drahý.
Je naprosto v pořádku, že je tak odhalující.
Co když si ho koupím za vlastní peníze?
Přišla bych tak ale o své úspory.
Jasně. To není dobré.
Šetřím si na organizér na sponky.
Ve tvaru malého domečku.
Jo, ten musíš mít. Je jedinečnej.
Asi bych si ho neměla vzít.
Jo! Chci říct, pravda.
-Dobrá volba, zlato. -Díky.
Cink, je někdo doma?
Promiň, je to asi větší zábava, když jsou ti čtyři.
-Cink. Promiň, už zase. -Jo, jdu se převléct.
Takže rozhodně nejsem upír.
Sluneční světlo mi nevadí. Jím tolik česneku, kolik chci.
Každopádně, Craigu, předám ti Boba.
To do jeho okna ten pták vletěl.
Všichni si myslíme, že za to může.
Cože?
Ahoj, tady je Bob. Není to moje chyba, že ne?
Chceš vědět, jak vypadá?
Asi jako pták, co vletěl do okna.
A taky jako opeřená šípková růženka.
-Řekni to. -Gene, ticho.
Video by pomohlo? Tak jo.
Natočím ho.
Řekni mu, že vybíráme ze jmen Tweet Ulrich,
nebo Jonathan Taylor Thomas.
-Zkráceně Taily. -Zeptej se ho, co se mu líbí víc.
-Ne. -Prosím?
-Dostal to? -Dostal jsi… Dobře.
Dívá se na to.
Říká, že je to v této oblasti neobvyklý druh.
Jo, ten pták je z Krasotína.
Co? Jo, pořád žije.
Ne, je mrtvý.
Úplně mrtvý.
-Jo. -Sakra.
Proč?
Dobře. No, takže to je tuším konec naší interakce,
protože ten pták je mrtvý.
Takže…
-Měj se. -Ahoj, Craigu.
Jsme zpátky. S vtipným tričkem pro Tinu.
-Tak trochu. -A spodním prádlem pro všechny.
Promiň. Pro tebe ne, Teddy.
-Jasně. -Tak o co jsme přišly?
Je tohle mrtvý pták?
Ano, byl krásný a miloval život
a tipuju, že si především rád čechral ocasní pírka.
To je smutné.
A nechutné. Proč je tady?
Vletěl nám do okna a snažili jsme se mu pomoct, ale umřel.
Takže tady zůstane, nebo…
Říkal jsem si, že bychom ho mohli dát do popelnice.
-Tati! -Jak se opovažuješ?
Toto úžasné stvoření si zaslouží důstojný pohřeb
a ocenění na Oscarech in memoriam.
Přinejmenším.
No, brzy bude čas večeře a pak bude tma.
Co kdybychom vymysleli důstojný plán likvidace ptačího těla později?
-Popelnice pořád platí. -Už jsem se rozhodla.
Mami, ten top bez ramínek se mi moc líbil.
-Top? -Bez ramínek.
-Top bez kamínek? -Ramínek.
Život je příliš krátký. Koukni na toho mrtvýho ptáka.
Podívej se, o co přišel?
Nechci toho jednou litovat.
Půjdu zpátky do obchoďáku, vrátím tričko
a koupím si za vlastní peníze ten top.
Jak můžeš v tuhle chvíli mluvit o topech?
A navíc, jakou měl barvu?
-Ohnivě fuchsiovou. -Flitry?
-To si ani neumíš představit. -Máš mé svolení.
Ale co ten organizér na sponky?
Moje sponky to budou muset ještě chvíli vydržet.
Ještě jeden rychlý výlet do obchoďáku, prosím.
-Tak jo. -Bezva. Dojdu si pro peníze.
Hele, Lindo, když už tam jedeš,
mohla bys mi vzít sadu bílých XL triček?
Jasně.
Takže je to top a je bez rukávů.
Víš, kdo by je měl nosit? Hadi.
Kéž byste mi řekli, že dress code na večeři je diskotéka.
Taky mám super kousky.
Jen si ho před Boyzsterous zkouším.
Je to moc pěkný top bez ramínek.
Ahoj, Teddy.
-Večeříme, můžu ti zavolat později? -Právě mě něco napadlo.
-Máš chvilku? -Zrovna večeříme.
Co toho ptáka pohřbít u mě na dvorku? Je tam tráva a klid.
-Je tam pohřbený i moje morče Francis. -Co říká?
Že toho ptáka můžeme pohřbít u něj na dvorku
a že tam pohřbil i své morče.
-To, na které sis sednul? -Jo.
-Ježíši, jaká zvířata jsi nezabil? -Pár jich bude.
Ale jedině bez náhrobku, jasný?
Sundal jsem i Francisin náhrobek
a přemýšlím, že bych si pořídil minigolf.
Tréninkový.
Jasně, Teddy. Hele, nevím, jestli je to nutné.
-Přinesu koblihy. -Koblihy?
-Zaslechla jsem koblihy.
-Já jsem známý milovník koblih. -Fajn.
Co to provést zítra ráno před otevíračkou?
-Bezva. Ale Morta nepozvu. -Proč to říkáš?
To, že se to týká smrti, neznamená, že Mort může přijít.
Některé pohřby jsou jen pro nás.
Dobře, Bobe, musím jít. Budu mít večeři.
Takže teď nebudu k mání. Nevolej mi během večeře, Bobby.
-Panebože. -Bezva, pohřeb ptáka s koblihami.
Víte, topy bez ramínek jsou něco jako koblihy ve světě módy.
-Stojí to za zamyšlení, co? -Jo.
-Potřebuju zmrzlinu. -Já taky, prosím.
-Super! -Jasně, ten pták je tady.
Jinak se jen povaloval po domě a rozkládal se.
-Přesně jako táta. -Gene.
Bože, odsunu to na stranu.
Promiň, mami, jsme moc nóbl na mrtvé ptáky u mraženého jídla?
Přála bych si, abychom byli, ale asi ne.
Takže k tomu muselo někdy dojít.
Mrtvý pták v mrazáku, nebo Tina v topu bez ramínek u večeře?
Obojí.
No, je to lepší, než když Gene poprvé viděl Austina Powerse
a chodil po domě nahý
s ovocem zakrývajícím intimní partie a říkal: „Jo, zlato.“
Navíc, nechtělas taky nosit takové věci, když jsi byla v jejím věku?
No, jednou v létě
začaly všechny holky nosit bikiny, ale já nechtěla.
Proč ne?
Tenkrát jsem měla menší problém.
Od pupíku dolů jsem měla dost výrazný proužek chlupů.
-Vážně? -Teď už ho nemám.
Asi to bylo pubertou.
Každopádně jsem se za to dost styděla.
Zkusila jsem ho zesvětlit, jenže pak jsem vypadala jak z boybandu.
Nevím, co to znamená, ale klidně pokračuj.
Takže tehdy jsem bikiny nenosila.
To je mi líto.
Ale Tina tenhle problém nemá, ne?
Ne. Ale to není jediný důvod, proč nenosit titěrný top bez ramínek.
Moje máma vždycky říkávala,
že podle toho, jak se oblékáš, lidé hned poznají, jestli jsi chytrá nebo rajda.
Jo, ale mýlila se. Jako obvykle.
A navíc Tina je chytrá, takže by mohla být v pohodě.
Vím, že je.
Ale proč prostě nedělají topy, které toho zahalí víc?
-Jako tričko? -Top, co fakt něco zakrývá. To by bylo!
Ale to ty prostě nechápeš.
Prý jako tričko.
Dobře. Pojďme k Teddymu pohřbít ptáka ze včerejška
a pak se co nejrychleji vrátíme.
Pak si necháme udělat tetování s tímhle ptákem
a už o tom nechci slyšet ani slovo.
Ne.
Děti, daly jste vyřazené oblečení do krabice na chodbě?
-Jo. -Ještě ne.
Louise teď prochází moje staré věci.
Chci tu krabici odvézt cestou k Teddymu.
Zabít dvě mouchy jednou ranou.
-Panebože. -Blbej vtip, mami.
Promiňte. Louise, našla jsi něco?
Nic moc, mami. S oblečením od Tiny je to těžké.
Spousta skvrn, spousta pachů.
Počkej, až ti bude 13, princezničko.
Jasně. Jdu se rychle vyčůrat.
Čůrej pomalu.
Jestli nás Taily něco naučil, tak žít přítomností.
Vím, že je to pravda.
A nevím, jestli existuje nebe pro ptáky,
ale pokud ano, Jonathan Taylor Thomas je v něm
a právě teď mává svými andělskými křídly,
která má, nejspíš, kromě svých běžných křídel.
Jen doufám, že těch křídel není už moc.
Gene.
Taily Chybíš mi
Můj táta tě zklamal
Zabil tě oknem
A kdyby zvítězila spravedlnost
Seděl by teď v base
Taily
Nemůžu se dočkat, až tě uvidím
V bráně nebeské
Řekneš Koho chceš tady v nebi vidět?
Jakoukoli celebritu
Taily, jen tebe
To jen tebe chci vidět Až dostanu se do nebe
Konec.
Dobře, takže káva a koblihy jsou tudy, pokud mě chcete následovat.
Jestli máte ale radši koláč s krémem,
tak ten jsem bohužel snědl.
Můžu se jít nahoru připravovat na Boyzsterous?
Abych tak řekla, nahodit top?
-V pohodě. -Dobře, skvělé.
Lin, uklidni se.
Můžeme s Genem už jít taky? Truchlíme.
To jsi mi dnes řekla už tolikrát, Louise.
Odpověď je stále ne.
Haló? Ano, tady Bob.
Číslo vám dal Craig?
Jasně, Craig ze záchranné služby.
Jo, ten s dlouhým ocasem a…
Ne.
To byl váš pták? Jmenoval se Zeus?
Jonathan Taylor Thomas měl majitele?
Ptáka nemůžeš vlastnit.
O tom byla ta píseň Free Bird.
Moc mě to mrzí.
Samozřejmě, chcete jeho ostatky.
Ale už jsme ho pohřbili na zahradě našeho údržbáře.
Řekni jim, že to byl krásný obřad.
Zmiň náš proslov, ale jen to hlavní.
Dobře.
Pošlu vám adresu a sejdeme se tam?
Brzy na viděnou. Chce vykopat svého ptáka.
-Cože? Proč? -Možná proto, že nedává smysl,
aby její dlouholetý mazlíček byl pohřben na cizím dvorku.
A kde by měl být pohřben? Na jejím dvorku? Jo, to je fér.
Můj top bez ramínek je pryč.
-Cože? -Ne, tak tohle už je na mě moc.
Ráno jsem ho dala na postel a teď ho nemůžu nikde najít.
Jen řeknu nahlas, co všechny napadlo.
Nepohřbili jsme náhodou toho ptáka v Tinině topu?
Myslím, že bychom si něco takového pamatovali.
Ale taky jsme teď všichni dost zranitelní, takže si prostě nejsem jistá.
-Nepohřbili. -Fajn, jen jsem se zeptala.
Kde je sakra můj top bez ramínek?
Někde tu musí být.
Ledaže by skočil na vlak do Rukávové lhoty.
Teď není vhodná doba na vtipy.
-Promiň. -Jak to jde?
Rozhazujete všude oblečení, protože jste ho našly?
Ne, tati, my ho nenašly.
Dobře, půjdu k Teddymu
s majitelkou toho mrtvého ptáka a pomůžu jí ho vykopat.
Gene a Louise chtějí jít se mnou, protože jsou fakt divní.
Tati, nemám ani hodinu, abych našla svůj top,
připravila se a šla do kina.
Takže pokud nejsi zářivě fuchsiový s flitry
a nezpůsobuješ mi trochu vyrážku v podpaží, musíš jít pryč.
-Jen běž, Bobe. Běž. -Jdu. Užij si to tam.
-Sám si to užij. -Jo.
Ještě jednou upřímnou soustrast
a promiňte, že jsme pohřbili vašeho ptáčka…
-Zeus. -Jasně, Dia.
Co to bylo za druh?
Vdovka černobílá. Měla jsem ho osm let.
Páni. Myslím, že to znamená, že jste legálně svoji.
Někdy mi to tak připadalo.
-Hodně jsme se hašteřili. -Jasně.
-Počkat, co jste si myslel? -Vůbec nic.
Tak proč myslíte, že uletěl? Omlouvám se.
To ráno jsme se trochu pohádali.
Nechutnalo mu nové krmení, co jsem mu koupila,
chtěla jsem mu říct, že to, co měl rád, se už neprodává,
ale viděl to dost černě.
Jako máma, když zjistila, že Frasier bude pokračovat bez Nilese.
Jo.
Řekla jsem mu: „Nejsi trochu rozmazlený?“
Asi jsem nedovřela dvířka klece a on se dostal ven.
A v ložnici bylo otevřené okno,
takže vyletěl z bytu.
Takže náš poslední rozhovor byla hádka.
A teď si říkáte: „Bože, proč on? Proč sis nevzal radši mě?“
No, to ne.
Každopádně, nevím, jestli to bylo tady.
Možná kopeme na špatném místě?
Myslel jsem, že je to tady.
Nevíte, kde je pohřbený?
Ne, to víme.
Je tu ale spousta listí,
takže je těžké najít tu čerstvou hlínu.
Děti, pamatujete, kde jsme ho pohřbili?
Určitě to bylo tady na dvorku.
Nebo na tamtom dvorku. Bylo to na dvorku. Možná na pláži.
Myslíš, že se nějak dostal pod matraci?
Nevím. Nejsem vědkyně přes topy bez ramínek.
Mami, proč nehledáš?
Promiň, já hledám.
Tady ne. Tady taky ne.
-Tak se ukaž, kde jsi? -Počkat.
Ty nechceš, abych svůj top našla, že je to tak?
Ty ten top nesnášíš.
Co? To není pravda. Tak úplně.
-Schovala jsi ho někam? -Co? Ne.
Ale ano. Co jsi ním udělala? Vyhodila jsi ho?
-Panebože. -Tino, kam jdeš?
Zlato, přestaň se hrabat v odpadcích.
Protože nechceš, abych ho našla?
-Tohle je slizké. -Tino, to je směšné.
Vážně? Tohle je mokré.
Vážně? Protože přihořívá? Bože, je to mokrý a slizký, mami.
Aha, to je kost z kuřete.
Nevím, proč jsem myslela, že je to můj top.
-Na něco jsem narazil. -Díky bohu.
Zeus.
Počkat, co to je?
-To je Francis. -Bože.
Poznal jsem ji, protože jsem ji pohřbil s její oblíbenou hračkou.
A tohle je očividně rozkládající se morče.
Jo.
-Phyllis, je dost podobné? -Ani ne.
Ne? Dobře.
Vzbuzuje to spoustu pocitů.
Myslíš si, žes to už překonal, a pak jsi v tom zase až po uši.
Můžeme se teď soustředit na toho druhého truchlícího majitele mazlíčka?
Jo, jasně.
-Mimochodem Bob si na Francis sedl. -Super. Díky, Teddy.
Nemusíš to vyprávět teď.
Ne, já to řeknu.
-Byla chladná, mrazivá noc. -Panebože.
Tino, ne! Nelez do popelnice.
Dostaneš popelnicovou nemoc.
Proč tak nesnášíš můj top, mami?
Co?
-Protože… -Protože proč?
Protože v něm vypadáš jako ze šantánu. Promiň.
Ze šantánu?
Jako flirtující coura.
Myslím, že mi fakt sluší. Mrzí mě, že se ti nelíbí.
Proto ses ho zbavila? Protože vypadám jako coura?
Ne, Tino, nezbavila jsem se ho. Kdy bych to vůbec stihla?
Byl na tvé posteli. Pak jsme šli na ptačí pohřeb.
Po návratu jsem šla rovnou do restaurace.
A co když jsi šla „čůrat“, než jsme jeli na pohřeb?
Dokonalá zástěrka. Šla jsi kolem mého pokoje,
zahlédla top a chopila se příležitosti.
Zabiju tě.
Tino, tak to nebylo. Přísahám.
Jestli mě napadlo, že bych se ho zbavila?
Jestli jsem o tom přemýšlela? Jasně.
Ale neudělala jsem to.
Tak co se s ním kruci stalo?
Louise byla u tebe, že?
Podívat se na tvé staré oblečení.
Tohle ne.
Ne, díky.
A pak jsem šla, vzala všechno a hodila to do krabice.
Dala jsem svůj top do krabice k darování.
-To ne. -Musíme ho dostat zpátky.
Dobře. Doufám, že ho najdeme.
Nesmrdím, jako bych byla v popelnici, že ne?
To nic. Každý teenager smrdí, jako by byl v popelnici.
Doufám, že top je v pořádku.
Neboj, zlato, dostaneme ho zpátky.
Hej, Slimejši! Tak jeď už!
-Nebuď agresivní řidič, prosím. -Dobře.
Na co čumíš?
Dobře. Mám dobrou a špatnou zprávu. Dobrou zprávou je, že jsem něco našel.
Špatnou zprávou je,
že tohle je leguán mého souseda pana Zabinskiho,
který umřel minulý rok.
Řekl bych, že ta dobrá zpráva nebyla nutná.
Jen jsem chtěl, aby to znělo pozitivně.
Na chvíli si lehnu. Cítím se trochu zahlcená smutkem.
-Panebože. -Dobře.
Kopejte, lidi. Kopejte. Prosím, najděte toho ptáka hned.
Ani nezmíním tu kostru fretky, co jsem našel.
Jo, prostě ji hoď zpátky.
CHARITA –⁠⁠⁠⁠⁠⁠ NOVÝ ŽIVOT VĚCEM
Je mi to líto, Tino. Nemůžu uvěřit, že ho někdo koupil tak rychle.
Já jo. Pojďme do kina. Nebo možná radši domů.
Ach, zlato.
Cítím se jako v písničce Boyz 4 Now,
Chci se jen vyplakat ve své zbrusu nové posteli.
Hele, támhle je, Edith ho má.
Edith! Ten top sis právě koupila?
Páni. To je ale nářez.
Nic vám do toho není, ale ano.
Vezmu si ho na slavnost řemesel, kam se s Haroldem chystáme.
Háčko-vanka. Příze, drogy a všechno okolo.
Další hloupé otázky, nebo jste skončily?
Ještě jednu.
Myslím, že potřebujeme plán, jak Phyllis říct,
že ten druhý pohřeb možná neproběhne.
-Bylo by neslušné tiše utéct? -Ne. Že?
Můžu jít s vámi, i když tu bydlím?
-Už půjdu. -Ne.
-Vážně? -Tak brzy?
Jo, půjdu domů. Možná si čuchnu k Diovou bidýlku.
Počkat, tohle vypadá jako čerstvá hlína.
Budu kopat.
Prosím, prosím.
-Zeus. -Je to on.
-Konečně. -Tady jsi.
Promiň, že jsme se pohádali. Miluju tě.
-Vždycky tě budu milovat. -To je hezké.
Co se to děje?
Připadá mi to jako soukromý rozhovor.
Hej, co tam děláš?
To je můj Igor?
Dobrý den, pane Zabinski.
Všechno je v pořádku. Jen si to tu připravuju na minigolf.
Pohřběte toho leguána.
Prosím, Edith, vrať nám ten top.
Ne, v žádném případě.
Takový top se objeví jednou za život.
Flitry, střih.
S tímhle topem to bude pořádnej vodvaz.
Víš, ten pitomej top bez ramínek nesnáším.
-A nechtěla jsem, aby ho Tina nosila. -Skvělé, už zase.
Je to velmi malý kousek oděvu.
V jejím věku bych neměla odvahu ho nosit.
Proč? Protože jsi trapka?
Ne. Možná. Trochu jsem se styděla za své chlupaté břicho.
Myslíš svoje lidské tělo, ty blbko?
Jen říkám, že jsem měla vlastní problémy
a pak všechny ty řeči ohledně šantánu.
Promiňte, moje máma používá výraz šantán.
Ale nejdůležitější je,
že si ho dcera vyzkoušela a cítila se krásně.
A chci, aby se cítila nádherná, sebevědomá a spokojená sama se sebou.
A všechny ty moje kecy nejsou tak důležité jako tohle.
Dobře, dám ti to.
-Jo? -Vážně?
-Za tisíc dolarů. -Co?
-Platí. -Ne.
Fajn. 750 a jízda na festival řemesel v Ohiu.
Platí.
Co takhle 43 dolarů a mentolky z mojí kabelky?
Beru to.
Jsme tu. Tak běž.
-Dobře. Ahoj. -Počkej.
Tino, kdy tě mám vyzvednout? Za pár hodin?
Ne, ten film má přes čtyři hodiny.
-Ty brďo. -Jo.
Je tam jedna písnička s názvem Pořád se přátelím se všemi bývalkami
a pak všechny postupně přivádí na pódium.
-Aha. -Tak jo. Ahoj.
-Počkej, Tino. -Jo?
Vypadáš nádherně.
Díky, mami.
Panebože. To jí kouká bradavka?
Zlato, počkej. Je to jen zatoulaný flitr.
Zapomeň, že jsem něco řekla.
Jsi krásná. Dobře. Čau. Už odjíždím.
České titulky Alena Petrů