Begravningsbyrå & krematorium
FINNEFIXARNA HUDMOTTAGNING
STOR INVIGNING
STOR NYINVIGNING
TERMINATOR JOHN CONNORS TERMITUTROTARE
STOR NY-NYINVIGNING
STOR NY-NY-NYINVIGNING
STOR NY-NY-NY-NYINVIGNING
Det första jag tänker göra med de här pannkakorna är att äta dem.
Där är hon ju. Är du ivrig, Tina? Är du taggad?
- Borde jag vara det? - Ja, det borde du!
Ostkriget börjar idag.
Jaha, det. Ja, jättetaggad.
- Ja, just det. Grejen med krigsosten. - Ja. Vad handlar det om nu igen?
Ostkriget är ett spel där alla som går i åttan bildar lag
och kastar ostskivor på varandra.
Och om man blir träffad av en ostskiva, är man ute.
Och man får osta folk var som helst, förutom i skolan eller hemma hos någon.
- Okej. - Det är bara en dum grej de i åttan gör.
En dum grej de i åttan gör?
Ostkriget är den enda anledningen till att jag vill börja åttan.
Måste man gå i åttan nu också?
Det låter kul. Finns det ett pris?
Ja, stolthet och ära, att veta att man är den bästa av de bästa.
Och en massa pengar. Tjugolappar.
Matthew Ross bror jobbar på en pizzeria,
och de skickar gratis pizzor till vinnarna när hans chef inte är där.
Jag är förvånad över att skolan är okej med det här.
Officiellt är skolan medveten om det, men de har valt att inte kommentera.
Det sa de också när jag föreslog mariachi-måndagar.
Det låter som om det kommer att ligga en hel del ostskivor överallt.
Ja, pappa. Det är så krig ser ut.
Så vad är det, Tina? Ser du inte fram emot det?
Inte direkt. Jag gör det bara för att alla andra gör det.
Jag försökte kasta ost, men missade helt.
Jag har inte vad som krävs för att kasta ost på folk.
Jo, älskling. Det är klart att du har det.
Tina, det gör inget.
Ostkriget handlar om tio procent ostkastning och 90 procent strategi.
Kom igen, få se lite kämpaglöd!
Alla ska välja sina lag idag vid lunch. Vem tänker du välja? Vem vill du vara med?
Jag tänkte gå ihop med Susmita.
Hon verkar inte heller så bra på att kasta ost.
Vi kan genomlida det tillsammans och kanske ha lite kul på vägen.
Som med min omskärelse.
Du, Susmita, vill du vara med i mitt lag för Ostkriget?
Vi kan göra en halvhjärtad insats och njuta av varandras sällskap.
Jag har redan gått med i ett lag.
Har du? Men jag trodde att vi skulle vara lagkamrater.
Tina, du sa bokstavligen åt mig att inte välja dig.
Vad pratar du om?
Jag är så dålig på att kasta ost. Välj inte mig som lagkamrat.
Okej, uppfattat.
Jag trodde att du menade "Okej, uppfattat" som i "Okej, jag är medveten om det nu".
Det var både och.
Jag trodde att vårt gemensamma klagande skulle bana väg för en djupare vänskap.
- Så du menar att du gillar spelet? - Jag älskar det.
Jag hoppas att du trivs med dina lagkamrater som alla
- bryr sig om den här dumma ostgrejen. - Det gör jag.
Jag tänker gå och hitta ett annat lag. Jimmy jr, får jag vara med i ditt lag?
Vi har fortfarande en ledig plats, så jag antar det,
men sa du inte nyss att det bara var en dum ostgrej?
Nej. Jag pratade om en dum grillad ost som jag åt häromdagen.
Okej, jag antar att du får vara med då.
Vi ses hos Michael Carlish idag
efter skolan för att prata strategi och öva på att kasta ost.
Schysst! Räkna med mig. Jag kan knappt vänta.
Men vi måste runda av senast kl. 16.15, för jag har en tandläkartid.
- Bara ett vanligt tandläkarbesök. - Jag fattar.
Skit också, Tina är med sitt lag på en hemlig plats och pratar strategi.
Jag har aldrig varit mer sugen på att byta kropp med en finnig tonårstjej.
Är hon på en hemlig plats? Är hon på en stor fest?
Beställningen är klar.
- Vad? - Jag tjuvlyssnar.
- Åh, nej. - Jo. Grälande par vid bord fyra.
Vet du vad? Vi kanske bara ska göra slut.
Är det här på grund av Julie?
- Julie? - Jag går närmare, så att jag hör bättre.
- Nej, Lin, de kommer att märka dig. - Vad pratar du om?
Ledsen, men du är inte bra på att tjuvlyssna.
Va? Oroa dig inte. Jag är ett proffs.
Skandalöst. Det är precis vad det är. Du har gått över gränsen den här gången.
- Ska vi prata om det någon annanstans? - Visst.
Hejdå. Tack för att ni kom.
Lin, där ser du.
Vadå? De stack inte på grund av mig.
De stack för att de ville prata om Julie ute i solen.
Jag är bra på att tjuvlyssna.
Jag älskar dig, men...
- Vadå? - Det är du inte.
- Ja. - Det är sant.
- Nej. - Jo.
- Ja. - Väldigt sant.
Men du är bra på att göra annat i smyg. Som att hinta saker eller steka ägg.
Du gjorde massor av saker som avslöjade dig.
Vad exakt var det jag gjorde som avslöjade mig?
- Nämn en sak. - Du hade mycket ögonkontakt med dem.
Inte så mycket.
Du torkade nästan sönder bänkskivan.
Vid ett tillfälle torkade du inte ens bänkskivan, utan luften framför dig.
- Nej. - Lin, du reagerade på vad de sa.
Du stirrade rakt på dem och sa: "Julie."
- Gjorde jag? - Det gjorde du.
Tusan också. Men jag älskar att tjuvlyssna på folk.
Varför ens ha en restaurang om man inte kan tjuvlyssna på gästerna?
Vi kanske kan hjälpa dig. Kanske.
Vi kan lära dig hur man är lite mindre dålig på det.
Okej, visst.
Och sen kan vi lära dig hur man flirtar med kocken för att få gratis pommes.
Så vi gör en offensiv försvarskombination med tre anfallare och två floaters.
- Älskar det. - Ja, det låter vettigt.
- Vad tycker du, Tina? - Förlåt, pratar vi om spelet?
Jag trodde att ni pratade om en film ni alla hade sett.
Ska vi öva på måltavlor?
Jag tog med träningsost. Den är gammal.
Pappa sa: "Gör vad ni vill med den."
Toppen. Jag måste på toa.
Sikta på stolen, allihop.
Michael, får vi osta den lyxiga utestolen?
- Jag tror att den är ostsäker. - Kom igen.
Det kastet var bra. Härligt.
Jimmy jr!
Herregud, jag kände vinden från ditt kast!
Snyggt kast, Tex!
Krossar-Kelly! Siktar högt!
De andra lagen har ingen aning om vad som väntar dem.
- Vad i... - Va?
Åh, nej. Inte J-ju också!
Så toaletten var ocupado. Jag kan gå senare.
- Vad har hänt? - Jag förstår inte.
- Jag fattar bara inte. - Det gick så snabbt.
- Vi blev alla ostade. - Vänta. På riktigt?
- Någon ostade oss alla. - Inte alla.
Ta skydd, T-dog!
- Var är de? - De kanske har stuckit.
Tina, de fick inte dig. Du är den sista som är kvar i vårt lag.
- Du är vårt enda hopp. - Schysst.
Jag älskar pressen. Perfekt. Ja, snälla.
WAGSTAFFSKOLAN
Där var vi, ett väloljat, dominerande lag,
och Tina, i full färd med att lägga upp vår vinnande strategi på en hemlig plats.
Och så plötsligt, från ingenstans, hördes "smack-smack"!
Vi såg inte ens vem som gjorde det! Vi blev alla fyra ostade av ett spöke!
Imponerande.
Och nu hänger allt på Tina.
Hela vårt lags förhoppningar och drömmar.
- Ja. - Okej, hon fixar det.
- Förmodligen. - Kanske.
Tina, är du okej?
Beklagar din... förlust?
Nej, ja. Jag älskar att det här hände.
Det var smart av ostkastaren att osta oss först.
Zeke och jag var bland de största hoten i spelet.
Jag kan inte fatta att de här biffiga händerna aldrig fick visa vad de går för.
Den här ostkastaren måste vara en sportfåne.
Förmodligen någon som spelar basket eller baseboll.
- Kanske Aiden Strider. - Ja.
Aiden är söt.
- Det skulle kunna vara Brady Griffin. - Brady är söt.
T-dog, klarar du det här? För ditt ansikte säger mig
- att du kanske inte gör det. Är du okej? - Jag vet inte.
Så ska det låta.
- Tina, kan jag få prata med dig? - Visst.
- Aj. - Tina, hör du vad du säger?
"Jag vet inte". Du är den sista kvar i ditt lag!
Det här är precis vad vi har tränat för.
- Om vi hade tränat. - Du borde ha tränat.
Visa vad du går för!
- Så vem är min ostkrigare? - Jag?
Väldigt skrämmande.
Okej. Om du vill bli bra på att tjuvlyssna
måste du få det att se ut som om du är jätteupptagen.
Och jag pratar inte om att torka bänkskivan.
Att torka bänkskivan avslöjar bara att du tjuvlyssnar.
- Så uppenbart. - Att städa undan rena koppar,
det, däremot, är trovärdigt.
Och de här måste ställas undan, så vi borde nog göra det.
Ja, okej.
En annan viktig del av att tjuvlyssna, är att vara uttryckslös. Titta på mig.
Ja. Titta på den där döda blicken.
- Själlös. - Kanske inte själlös.
Han ser ut som ett sorgset lik, eller hur?
Låt mig försöka. Vad sägs om det här?
Fortfarande ganska livfullt. Du utstrålar en naturlig entusiasm.
Bob har inte det problemet.
Vad sägs om en liten övning?
Lin, ställ dig där borta och städa undan kopparna,
medan vi har ett riktigt spännande samtal,
så får du försöka tjuvlyssna
utan att göra något av det du brukar göra.
Så, jag förskingrar pengar från företaget.
Va? Menar du allvar, Bob?
- Lin, du hummade precis. - Nej, det gjorde jag inte.
Det handlade om något annat. Koppen jag höll på med var intressant.
- Fortsätt, jag klarar det här. - Okej.
Hur fungerar förskingring av pengar? Jag har aldrig förstått det.
Vilken är förskingring och vilken är förslitning nu igen?
Du kan inte komma närmare.
Ja, helt klart. Det viktiga är att räkna ut
det maximala avståndet du måste hålla från konversationen
och sedan stanna inom den zonen.
Okej. Jag fattar, fortsätt prata.
Vad är ett trafikbrott? Är det sådant trafikanter gör?
- Tala högre. - Det kan du inte säga.
- Regel nummer ett. - Ja.
Hör på. Jag har funderat och kommit fram till en strategi.
Och jag tror att det kanske finns ett sätt för dig att vinna det här.
Här är planen. Ligg lågt de första dagarna
och låt de andra dumskallarna göra sig av med varandra.
Okej. Ligga lågt. Det kan jag nog.
Hur då?
Skolan är en säker zon, så du kan stanna kvar efter skolan
och delta i en aktivitet. Gå till schackklubben.
Men jag är inte med i schackklubben.
Sa ni precis "mackklubben"? Får jag gå med? Jag har plats här och här.
Gene, tyst. Du kan stanna kvar efter skolan
i 45 till 65 minuter.
När du går, ändra lite på ditt utseende.
Ta en hatt från hittegodset.
Kolla efter löss! Nej, glöm det. Det gör det hela mer intressant.
Och du måste välja en ny utgång varje dag.
Och du får absolut inte gå hem, oavsett vad.
Ostkastarna kommer att förvänta sig att se dig någonstans på vägen
från skolan till vår lägenhet, så gå någon annanstans.
Frisörsalong
Spring inte, men rör dig snabbt.
Gå till frisörsalongen där Gretchen jobbar idag.
Stanna på salongen. Läs några tidningar.
En föning skulle inte skada.
Sedan, klockan 18.00, när osttimmarna är över,
går du hem, redo att kämpa en dag till.
Sen kan du börja om igen imorgon.
Jag fattar. Tror jag. Hoppas jag.
Kan vi gå igenom allt två gånger till?
Strunt samma, jag fattar. Typ.
Storosten har sänkt flera tuffa motståndare!
Aiden blev storostad, Ronald blev storostad.
Katie och Josh blev båda storostade.
Och vi vet fortfarande inte vem det är.
Ingen har sett Storosten.
Smyger sig fram ur skuggorna som en dödsängel.
Jag har aldrig sett något liknande. Men du klarar det här, Tina.
Du kan helt klart överleva.
Ja. Sover du tillräckligt, Tina? Får du i dig nog med protein?
Ät den här. Det är en kycklingnugget.
- Tack. - Var stark!
- Du är vårt enda hopp! - Storosten.
Storosten. Det här förändrar allt.
Storosten varken firar eller ställer till med bråk.
Bättre än så. Storosten är en tekniker, en visionär.
Är det meningen att det här ska peppa mig?
Ja, men du kan helt klart vinna.
- Bra. - Så vem är Storosten?
Det kan vara Will. Han är sportig.
Ja, kolla på hur han tuggar.
- Utan ansträngning. - Det kan vara Chelsea.
Det här är typiskt Chelsea.
Hon skulle säkert kasta ost på folk även om spelet var över.
Men vi kan inte utesluta den lömske Henry Haber.
Eller Jocelyn? Nej.
Tammy? Hon är ett ondskefullt geni.
Ja, hon är ondskefull i alla fall. Sam?
Nervös, klumpig, men...
Jag har sett honom kasta frisbee. Inte så illa. Så kanske?
Susmita, då?
Ingen skulle misstänka henne.
Hjärnan bakom kalkylbladen, Storosten på gatan?
Och hon vill verkligen ta hem segern i det här löjliga spelet som,
ärligt talat, har krossat vår vänskap.
Jag har inget emot att vinna bara för att köra upp det i ansiktet på henne.
Ja, massor av ost.
Kanske kan jag vinna genom att gömma mig.
Jag börjar bli bra på det.
Jag hade ganska kul med damen i vitaminbutiken.
Nej, inget mer gömmande.
Va? Men det fungerar jättebra. Jag gillar att gömma mig.
Nej, det är dags. Dags att ändra strategi.
När man spelar spökboll kan det vara smart att gömma sig längst bak ett tag.
Men ingen vinner genom att bara hålla sig gömd.
Man måste slå ut folk.
Det är inte många kvar i spelet. Det är dags att aktivera ostläget.
Vad är ostläget?
Det betyder att det är dags att gå till attack.
Söka upp måltavlor, och när du hittar en, fundera på hur du ska osta den.
Du letar och förintar, som en skrämmande best.
Jag tror inte att jag kan bli en skrämmande best.
- En skrämmande jäst, då? - Jag är inte bra på att kasta ost.
Tina, lita på mig, du tänker för mycket.
Ta din hjärna och tryck ner den mot rumpan.
- Okej. - Jag tänkte göra det efter lunch.
Du ska använda den gamla bakhållsattacken.
Du får någon att följa efter dig, och sedan gör du en plötslig manöver.
Skit också. Vänta.
Av med plasten!
Vänta lite, gå ingenstans.
Va? Nej!
Ja. Bakhållsattacken. Skrämmande best.
Våga inte kalla mig en skrämmande best.
Nej, jag är den skrämmande besten.
Du är bara en ostbåge som blev ostad i ansiktet, så smaka på den.
Ät den inte bokstavligen, för den ligger på marken.
Men du fattar vad jag menar.
Jag kan inte fatta att jag ostade Tammy. I ansiktet!
Bokstavligen rakt i ansiktet, för jag träffade henne i ansiktet.
Ja, Tina, det är en person. Jag gillar kämpaglöden, men fokusera.
Vi har fortfarande mycket att göra.
Och du som var så tveksam till att kasta ost.
Jag är stolt över dig, tror jag.
- Tack, hörni. - Tina, det här är en lista
på alla som är med i spelet, med andra ord dina måltavlor.
- Tänker du osta dem? - Det kan du lita på!
Kan någon ge mig en brödrulle?
- Jösses! - Ledsen, jag kanske ska lugna mig.
Okej, så de enda som är kvar är du, Susmita, Sam,
Henry, Chelsea och Will.
Storosten måste vara Chelsea eller Will.
Tjejen som vässar sina naglar
eller killen som kan sparka en fotboll ända till gungorna?
- Psst. - Jag tror inte att du behövde
säga "psst" i det här läget.
- Men okej. - Öppna den.
Alla spelare som fortfarande är med ska samlas vid den gamla hundmatsfabriken
idag kl. 16.30, där Storosten kommer att avslöjas.
P.S. Det är inte jag, Henry.
Det låter konstigt. Och som en fälla.
Definitivt konstigt, och en fälla.
Men om du gör det här smart kan du osta
alla och vinna hela spelet redan idag.
- Eller bli ostad. - Eller så blir du ostad.
Det var precis vad de sa till varandra
innan de gick i land på Normandies stränder.
Hon är nog vid den övergivna hundmatsfabriken vid det här laget.
Gud, jag hoppas att hon tog med tillräckligt många ostskivor.
Jag hoppas att hon tar med några hem. Jag saknar vad ost en gång var.
Hörni, är inte det där paret som skulle göra slut?
Det är det.
Det är definitivt paret som skulle göra slut.
Det är en dubbel-burgarruptur.
Är de på väg hit?
Varför skulle de komma... Välkomna till Bobs burgare.
Kan vi få hit några menyer?
MATSKÅLSMAGI
- Hej? - Välkommen.
Ta skydd om du vill.
Vad ska vi...
Okej, jag insåg precis att det är riktigt svårt
att starta ett hemligt möte om man inte kan se vem som är här.
- Så är alla här? - Ja.
- Ja.
- Här. - Hur som helst,
alla som är kvar i spelet är här.
En av er är Storosten, och jag vet vem det är,
och hennes namn rimmar på "färgkrita".
Okej, det är en början.
Vänta, va? Jag är inte Storosten.
Jo, det är definitivt hon.
En gång under de tre veckor och två dagar som vi dejtade
såg jag henne pricka papperskorgen med ett indexkort
från andra sidan rummet med perfekt precision.
Och vi spelade badminton en gång, och hon var helt otrolig.
Så oavsett om det är hon eller inte, varför tog du hit oss?
Vad är planen?
Det undrar jag också.
Alla känner väl till slaget vid Röda klipporna
i Kina på 200-talet?
- Nej. - Va?
Ni har säkert hört talas om spelkonceptet "riktad koalition"?
Nej.
Det enda sättet för oss vanliga dödliga att ha en chans att vinna
är att först besegra Storosten.
Annars kommer hon att eliminera oss alla och då är våra chanser obefintliga.
Än en gång, jag är inte Storosten!
Hör på. Henry har uppenbarligen samlat oss alla
på ett och samma ställe för att kunna lura oss.
Kanske för att, jag vet inte, han är Storosten?
Jag är smickrad. Jag har den mentala kapaciteten, absolut.
Den fysiska delen, däremot, är det mindre bra med.
Så ni säger alltså
att vi alla är här i den här övergivna hundmatsfabriken
med Storosten, men ingen vet vem det är?
Det är Susmita!
Det är Henry!
Jag blev ostad.
Jösses... Du råkade inte
se vem som kastade den? Förmodligen inte.
Du skulle ha nämnt det, antar jag, så, ja, glöm det.
Så, Will, såg du något när du blev ostad?
Kom det från någon särskild riktning? Några ljud eller stön?
Nej. Det hände så snabbt.
Jag såg ingenting. Jag hörde inte ens något.
Av ren nyfikenhet, var du Storosten?
Tack för komplimangen, men nej, jag är inte Storosten.
Okej, vem är det som flåsar? För det äcklar mig.
Förlåt, det är jag. Det här är... Jag är nervös,
så jag börjar få en liten panikattack, men det är ingen stor grej.
Fortsätt, ni, med magin. Ledsen för det där.
Vet ni vad? Det är väldigt möjligt att det är Chelsea.
Hon hamnar ofta i trubbel. Hon tar risker.
En spänningssökare. Hon piercade näsan med ett häftstift.
Det har inget att göra med att kasta ost från gömställen.
Det argumentet håller inte.
Och det var inget häftstift. Det var ett gem.
- Aj. - Tina, då?
Hon kanske ostade hela sitt lag för att vilseleda oss alla.
Jag älskar det. Jag önskar att jag hade tänkt på det.
Jag är nästan helt säker på att jag inte är Storosten. Så, ja.
Hoppsan, jag tappade mitt tuggummi. Susmita, du gillar tuggummi.
Du kan få det om du vill.
- Det har extra smak. - Nej, tack.
Skit också, jag är ute!
Helvete. Du fick mig.
Snyggt kast.
Okej, jag vill bara berätta för alla att jag var Storosten.
- Allvarligt? - Nej. Kanske.
- Nej, inte jag. - Var det du, Henry?
Nej. Jag skrev ju det på lappen.
Jag gjorde så många simuleringar av hur det här skulle kunna sluta,
men ingen av dem var så här katastrofal.
- Tuggummi med extra smak? - Ja, jag tar det.
Jag skulle också vilja ha, så småningom. Bara så att ni vet.
- Ingenting. Jag hör ingenting. - Jag tror att de pratar franska.
Eller väldigt tyst engelska.
Det är kört.
- Omöjligt. - De är väldigt bra.
Vi borde nog låta dem vara i fred.
Säg inte så. Tänk inte ens så. Jag tar hand om det.
- Nej. - Nej, gör det inte.
Jag klarar det här. Jag är redo.
De slutade inte prata. Det är bra.
Hon har hittat det maximala avståndet.
Hon har den döda blicken. Hon har fått till den.
Och ett dött ben, verkar det som.
- Sam? - Ja?
- Susmita? - Ja?
Hej, jag antar att vi är de enda kvar.
- Jag antar det. - Jösses, Tina.
Jag hade gått ihop med dig
om jag hade vetat att du skulle ta dig så här långt.
Se på dig. Du är ganska bra på det här.
Tack. Jag överraskade mig själv.
Jag trodde inte att jag skulle vara bra, och därför var jag inte bra heller.
Och, bara så att du vet, du behöver inte
vara bra på något för att ha kul.
Ja, jag förstår det. Jag gillar det nu.
Men jag måste fortfarande osta dig för att vinna, och det tänker jag göra nu.
Såvida jag inte ostar dig först.
Nära, men inte nära nog.
Okej, ha lite mindre kul.
Tusan också.
Snyggt kast, Tina. Snyggt kast.
- Tack, Susmita. - Tina, är du Storosten?
- Nej. - Nej. Och om du inte är det...
Ja. Just precis. Ni kom på mig. Det är jag. Hej.
Sam? Men du verkade så nervös inför det hela.
Ja, det var jag. Det är jag fortfarande. Men jag är också riktigt bra på det här.
Man kan vara nervös och lömsk, visar det sig.
Det hjälper faktiskt. Ibland.
Ja. Herregud, jag kan omöjligen slå dig!
För helvete, Tina, vad var det vi sa precis?
Jag kan inte hjälpa det. Självförtroendet är borta.
Det roliga är borta. Panikläge.
Jag måste gömma mig.
Du klarade det, Tina.
Hatten på grejen.
Jag ville att du skulle tro att jag gömde mig, men jag jagade dig.
Jag trodde verkligen att du gömde dig.
Bra spelat, Tina.
Om jag måste förlora mot någon,
- är jag glad att det är just du. - Tack.
Och om jag var tvungen att vinna, är jag glad att det var jag som vann.
Och det visar sig att Julie var orsaken till att de gjorde slut.
Men Julie är killens syster.
Tydligen kom hon in på läkarlinjen och skryter verkligen om det.
Hur som helst, de ska bli tillsammans igen.
Mamma snappade upp allt det här utan att avslöja sig själv en enda gång.
- Det var en triumf. - Du skulle ha sett när hon inte tittade.
Bra jobbat, mamma. Louise,
du sitter och stirrar på mig.
Vad kan jag säga? Jag är helt mållös.
Du vann Ostkriget.
Du vann, vi vann, jag vann. Genom dig.
Vad mer tror du att du är dålig på? Är du dålig på att råna banker?
- Förmodligen. - Jag tar tag i det.
- Nej. - Jo.
- Nej. - Tina, visa dem din skrämmande best.
Förlåt. Wow, ni trodde verkligen att jag skulle kasta mat på er.
- Det gjorde vi. - Jag tänker göra så här varje middag.
Översättning: Ellinor Ledger