DITT BEGRAVELSESBYRÅ OG KREMATORIUM
KVISESKVIS DERMATOLOGI
ÅPNING
GJENÅPNING
UDYRBEKJEMPER JOE YOUNG
GJEN-GJENÅPNING
GJEN-GJEN-GJENÅPNING
GJEN-GJEN-GJEN-GJENÅPNING
Det første jeg skal gjøre med disse pannekakene, er å spise dem.
Der er hun. Er du spent, Tina? Er du gira?
- Burde jeg være det? - Ja, det burde du!
Smelteosten starter i dag.
Den, ja. Ja. Så gira.
- Den smelteostgreia, ja. - Hva er det igjen?
Smelteosten er en konkurranse der åttendeklassinger danner lag
og kaster skiver med smelteost på hverandre.
Hvis du blir truffet av ost, er du ute.
Du kan oste folk hvor som helst, bortsett fra på skolen eller hjemme hos dem.
- Ok. - Det er en dum åttendeklasse-tradisjon.
En dum åttendeklasse-tradisjon?
Smelteosten er grunnen til at jeg planlegger å gå i åttende klasse.
Er det åtte klasser nå?
Det høres gøy ut. Er det en premie?
Ja, stolthet, ære, å vite at du er den beste av de beste.
Og masse penger. Flere tjue dollar.
Broren til Matthew Ross jobber på Pizza Guys,
og de sender gratis pizzaer til vinnerne når sjefen ikke er der.
Jeg er overrasket over at skolen synes det er greit.
Offisielt kjenner skolen til det, men de har ingen kommentar.
Det var deres reaksjon da jeg ville lage Mariachi-mandager.
Det høres ut som det blir mange osteskiver på bakken.
Ja, pappa. Det er sånn krig er.
Hva er det, Tina? Gleder du deg ikke?
Ikke egentlig. Jeg gjør det fordi alle gjør det.
Men jeg prøvde å kaste ost, og jeg var ikke flink til det.
Jeg har ikke det som skal til for å kaste ost på folk.
Neimen, vennen da. Klart du har det.
Det går bra, Tina.
Smelteosten er 10 % ostekasting og 90 % strategi.
Ta på deg vinner-trynet.
Alle velger laget sitt til lunsj. Hvem vurderer vi, lurer på?
Skulle jeg gå sammen med Susmita?
Hun virker ikke som Smelteost-typen.
Vi gjennomlider det og ler litt underveis.
Som da jeg ble omskåret.
Hei, Susmita, skal vi slå oss sammen til Smelteosten?
Gi halv gass og bare nyte hverandres selskap?
Jeg har allerede blitt med i et lag.
Har du? Men jeg trodde vi skulle bli lagkamerater.
Tina, du ba meg ikke velge deg.
Hva snakker du om?
Jeg er så dårlig på å kaste ost. Oppdatering: Ikke velg meg som lagkamerat.
Greit, skjønner.
Jeg trodde du mente "Greit, skjønner", som i "Greit, hører hva du sier".
Begge deler.
Jeg trodde vi skulle knytte bånd over å klage på denne konkurransen.
- Men nå sier du at du liker den? - Liker den så godt.
Jeg håper du er veldig fornøyd med laget ditt med folk som bryr seg
- om denne dumme ost-greia. - Det er jeg.
Jeg skal finne et annet lag nå. Jimmy Jr., kan jeg være på laget ditt?
Vi har fortsatt en ledig plass, så jeg antar det,
men kalte du ikke dette en dum, teit ost-greie?
Nei. Jeg snakket om en dum, teit grillet ost jeg spiste forleden.
Da er du vel på laget.
Vi møtes hos Michael Carlish i dag
etter skolen for å snakke strategi og øve på å kaste ost.
Kult, jeg kommer.
Men vi må avslutte kl. 16.15, for jeg skal til tannlegen.
- Det er bare en sjekk. - Skjønner.
Pokker heller, Tina er med laget på et hemmelig sted og legger strategi.
Jeg har aldri ønsket mer å bytte kropp med en pubertetsjente enn nå.
Er hun på et hemmelig sted? Er hun på en rave?
Bestillingen er klar.
- Hva? - Jeg tjuvlytter.
- Å nei. - Kranglende par, bord fire.
Vet du hva? Vi burde slå opp.
Er dette på grunn av Julie?
- Julie? - Julie. Jeg går nærmere for å høre mer.
- Nei, Lin, du kommer til å bli avslørt. - Hva mener du?
Beklager, du er elendig på tjuvlytting.
Tull. Jeg klarer meg. Jeg er proff.
Det er skandaløst. Det er det det er. Du har gått over streken.
- La oss snakke om dette et annet sted? - Absolutt.
Ha det. Takk for at dere kom.
Ser du, Lin?
Det var ikke på grunn av meg.
De dro fordi de ville snakke om Julie ute i solen.
Jeg er flink til å tjuvlytte.
Jeg elsker deg, men...
- Hva? - Det er du ikke.
- Jo. - Det er sant.
- Nei. - Jepp.
- Ja. - Veldig sant.
Men du er flink til å lytte på andre ting. Navn, hint, egg.
Du gjorde bare en haug med ting som kunne oppdages.
Hva gjorde jeg som kunne oppdages?
- Nevn én ting. - Du hadde masse øyekontakt.
Jeg vil ikke si massevis.
Du tørket hull i benken.
På et tidspunkt var ikke håndkleet engang på benken. Du tørket i luften.
- Nei. - Du lagde aktive lyttelyder, Lin.
Du stirret rett på dem og sa: "Julie."
- Gjorde jeg? - Det gjorde du.
Pokker. Men tjuvlytting er yndlingsgreia mi.
Hva er poenget med å ha en restaurant hvis du ikke kan tjuvlytte?
Kanskje vi kan hjelpe deg, tror jeg.
Vi kan kanskje lære deg å ikke være så dårlig på det?
Ok, greit.
Og så lærer vi deg å flørte med kokken for gratis pommes frites.
Så vi gjør en offensiv-defensiv kombi med tre angripere og to løsgjengere.
- Elsker det. - Ja, det gir mening.
- Hva synes du, Tina? - Unnskyld. Handlet det om konkurransen?
Jeg trodde dere snakket om en film dere så.
Skal vi gjøre noen sikteøvelser?
Jeg tok med treningsost. Den er utgått.
Faren min sa: "Gå amok med den."
Flott. Jeg skal tisse.
Sikt på stolen, alle sammen.
Michael, kan vi oste de flotte dekkstolene?
- Jeg tror den er ostesikker. - Kom igjen.
Jeg synes den var bra. Greit.
Jimmy Jr.!
Jeg kjente vinden fra den!
Godt kast, Tex!
Killer Kelly! Fulltreffer helt fra sentrum!
De andre lagene vil ikke vite hva som traff dem.
- Hva i... - Hva?
Ikke J-Ju også!
Så det badet var ocupado. Jeg kan gå senere.
- Hva skjedde her? - Jeg forstår ikke.
- Jeg forstår det ikke. - Det gikk så fort.
- Vi ble ostet. - Vent. Virkelig?
- Noen ostet oss over gjerdet. - Ikke alle.
Søk dekning, T-dog!
- Hvor er de? - Kanskje de er borte.
Tina, de tok deg ikke. Du er den siste i live på laget vårt.
- Du er vårt eneste håp. - Kult.
Jeg elsker presset. Perfekt. Ja takk.
WAGSTAFF SKOLE
Der var vi, et velsmurt, dominerende lag, pluss Tina,
som snakket om en vinnerstrategi på vårt hemmelige sted.
Og helt plutselig hørte vi: "Thwap-thwap!"
Vi så ikke engang hvem som gjorde det! Fire av oss ble ostet av et spøkelse!
Så imponerende.
Og nå er alt opp til Tina.
Håpene og drømmene til hele teamet vårt.
- Jepp. - Greit, hun klarer det.
- Sannsynligvis. - Kanskje.
Går det bra, Tina?
Beklager... tapet?
Nei. Digger alt dette.
Det var lurt av ostekasteren å oste oss først.
Zeke og jeg var noen av de største truslene i kampen.
Jeg kan ikke tro at disse labbene aldri får bruke magien sin.
Denne ostekasteren må være en sportsidiot.
Sikkert en som spiller basketball eller baseball.
- Kanskje Aiden Strider. - Ja.
Aiden er søt.
- Kan være Brady Griffin. - Brady er søt.
T-dog, er du klar for dette? For ansiktet ditt
- sier at du ikke er helt overbevist. - Jeg vet ikke.
Er det den rette ånden?
- Tina, kan jeg snakke med deg? - Sikkert.
- Au. - Tina, hør på deg selv.
"Jeg vet ikke." Du er den eneste i live på laget ditt!
Det er dette vi trente til.
- Hvis vi hadde trent. - Du burde ha trent.
Kom deg inn i kampen.
- Hvem er ostekrigeren min? - Jeg?
Så skremmende.
Greit. En viktig del av vellykket tjuvlytteri,
er å se ut som du er troverdig opptatt.
Og da mener jeg ikke at du tørker disken.
Å tørke disken er et typisk tegn på at du lytter.
- En opplagt avsløring. - Rydde bort rene kopper.
Det er ekte, det er troverdig.
Og disse må ryddes bort, så vi bør gjøre det.
Ja, ok.
En annen viktig del av å tjuvlytte, Lin, er et tomt ansiktsuttrykk. Se på meg.
Ja. Se på de døde øynene.
- Uten sjel. - Jeg er ikke sikker på det med uten sjel.
Han ser ut som et trist lik, ikke sant?
La meg prøve. Hvordan ser dette ut?
Fortsatt livlig. Du har mye naturlig energi.
Bob trenger ikke overvinne det.
Hva med en liten øvelse?
Lin, du står der borte og rydder bort koppene,
og så skal vi ha en spennende samtale,
og du skal prøve å tjuvlytte på oss
uten å gjøre det du vanligvis gjør.
Så jeg underslår penger fra firmaet.
Mener du alvor, Bob?
- Lin, du "hm-et". - Nei, det gjorde jeg ikke.
Det var noe annet. Jeg ryddet bort en interessant kopp.
- Fortsett, jeg klarer dette. - Ok.
Hvordan fungerer underslag? Jeg har aldri forstått det.
Hvem er det som underslår og hvem er den underslåtte?
Altså, du kan ikke nærme deg.
Å, ja. Det du må gjøre er å finne
den maksimale avstanden du kan være fra samtalen,
og så holde deg i den sonen.
Greit. Fortsett å snakke, dere.
Hva er racketeering? Er det som pickleball?
- Snakk høyere. - Sånt kan du ikke si.
- Regel nummer én. - Ja.
Jeg har tenkt litt, litt strategisk.
Og jeg tror det finnes en måte du kan vinne dette på.
Her er planen. De første dagene holder du lav profil,
og lar de andre tullingene oste hverandre.
Greit. Ligge lavt, det kan jeg.
Hvordan da?
Skolen er en sikker sone, så du kan bli her etter skolen
og gå på en aktivitet etter skoletid. Gå på sjakklubben.
Men jeg er ikke med i sjakklubben.
Sa du "brystklubben"? Jeg burde bli med. Bevis A og B.
Hysj, Gene. Og du blir her etter skolen
i 45 til 65 minutter.
Når du drar, endrer du litt på utseendet.
Finn en lue i de gjenglemte sakene.
Sjekk for lus! Nei, ikke det. Gjør det spennende.
Du bruker forskjellige utganger hver dag.
Og ikke under noen omstendigheter må du gå hjem.
Ostekastere venter deg hvor som helst langs veien
mellom skolen og leiligheten vår, så gå et annet sted.
HÅRSÅR
Du løper ikke, men du beveger deg raskt.
I dag blir det frisørsalongen der Gretchen jobber.
Bli på salongen. Les noen blader.
En føning tar ikke livet av deg.
Så, klokken seks, når ostekrigen har pause,
går du hjem og lever for å kjempe nok en dag.
Så gjør du det igjen neste dag.
Skjønner. Tror jeg. Håper jeg.
Kan du si det to ganger til?
Glem det, jeg skjønner. På en måte.
Sjefsosten slo ut noen skikkelige sluggere!
Aiden ble ostet, Ronald ble ostet,
Katie, Josh, begge ble ostet.
Og vi vet fortsatt ikke hvem det er.
Har aldri blitt sett.
Slår til fra mørket som en dødsengel.
Det er enestående. Men du klarer dette, Tina.
Du kan holde deg i live.
Ja. Får du nok søvn, Tina? Nok protein?
Spis dette. Det er en kyllingnugget.
- Takk. - Vær sterk!
- Du er vårt eneste håp! - Sjefsosten.
Sjefsosten. Endrer hele spillet.
De feirer ikke, de gjør ingen sidesprang.
De bryr seg ikke med slikt. De er tekniske og har visjoner.
Skal dette være en peptalk for meg?
Ja, men du kan dunke dem.
- Bra. - Hvem er Sjefsosten?
Kan være Will. Han er sportslig av seg.
Ja, se hvordan han tygger.
- Uanstrengt. - Kan være Chelsea.
Dette er så Chelsea.
Hun ville sikkert kastet ost på folk selv om denne kampen ikke eksisterte.
Men du må også tenke på sleipe Henry Haber.
Eller Jocelyn? Nei.
Tammy? Hun er et ondt geni.
Hun er i det minste ond. Sam?
Nervøs, klønete, men...
Jeg har sett ham kaste en frisbee. Ikke ille. Så kanskje?
Hva med Susmita?
Hun er en ingen ville mistenke.
Råtass på regnearkene, mester-oster på gata?
Og hun vil virkelig vinne denne dumme kampen,
som, la oss innse det, har ødelagt vennskapet vårt.
Jeg ville ikke hatt noe imot å vinne bare for å kunne kaste det på Susmita.
Som ost, for eksempel.
Kanskje jeg kan vinne dette med en gjemselstrategi.
Jeg er blitt ganske god på det.
Jeg hadde litt moro med damen i vitaminbutikken.
Å nei, ikke mer gjemsel.
Men det er flott å gjemme seg. Jeg liker å gjemme meg.
Nei, nå er tiden inne. Inne for å endre strategi.
Når du spiller kanonball, er det lurt å gjemme seg bakerst en stund.
Men ingen vinner kanonball ved å bare gjemme seg.
Du må slå ut folk.
Det er ikke mange barn igjen i kampen. Det er på tide å gå inn i ostemodus.
Hva er ostemodus?
Det betyr at du er i angrep nå.
Finn målene, og når du finner et, finn en måte å kaste ost på det på.
Så leter du videre og knuser dem, du blir et skremmende udyr.
Jeg tror ikke jeg kan bli et skremmende udyr.
- Hva med skremmende kosedyr? - Jeg er ingen god ostekaster.
Stol på meg, Tina. Du tenker for mye.
Ta hjernen din og dytt den mot rumpa di.
- Ok. - Jeg skulle gjøre det etter lunsj.
Du skal bruke det gamle gå-i-sirkel-angrepet.
Du får noen til å følge deg, og så endrer du planen.
Vent littl
Åpne, da!
Vent, ikke gå noe sted.
Hva? Nei!
Ja. Gå-i-sirkel-angrepet. Skremmende udyr.
Du våger ikke å kalle meg et skremmende udyr!
Nei, jeg er det skremmende udyret.
Du er bare en ostedyr som fikk ost i ansiktet. Smak på den, du.
Ikke bokstavelig talt, for det ligger på bakken.
Men du vet hva jeg mener.
Jeg kan ikke tro at jeg ostet Tammy. Midt i trynet!
Bokstavelig talt i trynet, for jeg traff henne i trynet.
Ja, Tina, det er én person. Jeg liker stilen, men hold fokus.
Vi har mye mer som gjenstår.
Du var så bekymret over å kaste osten din.
Jeg er stolt av deg, tror jeg.
- Takk. - Tina, dette er en liste
over alle som fortsatt er med, altså dine mål.
- Skal du oste dem? - Visst pokker skal jeg det!
Kan noen gi meg et rundstykke?
- Jøss! - Beklager, jeg skal roe ned et hakk.
Så de eneste som er igjen, er du, Susmila, Sam,
Henry, Chelsea og Will?
Sjefsosten må være Chelsea eller Will, sant?
Jenta som kvesser fingerneglene eller fyren
som kan sparke en kickball til huskene?
- Psst. - Jeg tror ikke du trengte
å si "psst" akkurat nå.
- Men greit. - Åpne den.
Alle gjenværende spillere møtes på den forlatte hundematfabrikken
i dag klokken 16.30, og Sjefsosten vil bli avslørt.
P.S. Det er ikke meg. Henry.
Det høres rart ut. Og som en felle.
Definitivt rart og en felle.
Men om du spiller dette riktig, kan du oste alle der
og vinne hele møkkakampen i dag.
- Eller så jeg blir ostet. - Eller så du blir ostet.
Det var akkurat det de sa til hverandre
før de stormet strendene i Normandie.
Hun er sikkert på den forlatte hundematfabrikken nå.
Jeg håper hun tok med nok osteskiver.
Jeg håper hun tar med noen hjem. Jeg savner osten slik den pleide å være.
Det er krangleparet, ikke sant?
Det er det.
Definitivt krangleparet.
Det er en dobbel-burger-krangel.
Kommer de inn igjen?
Hvorfor skulle de komme tilba... Velkommen til Bob's Burgers.
Kan vi få noen menyer til dem?
HERR SAUSELABBER
- Hallo? - Velkommen.
Søk dekning om du vil.
Hva skal vi...
Jeg innså nettopp at det er vanskelig
å starte et hemmelig møte hvis du ikke ser hvem som er her.
- Er alle her? - Ja.
- Jepp.
- Til stede. - Uansett,
dette er alle som er igjen i kampen.
En av dere er Sjefsosten, og jeg vet hvem det er,
og navnet hennes rimer på Rusrita.
Ok, det er en begynnelse.
Vent, hva? Hallo, jeg er ikke Sjefsosten.
Nei, det er definitivt henne.
En gang i løpet av de tre ukene og to dagene vi datet,
så jeg henne kaste et kartotekkort i søpla
fra andre siden av rommet med et helt perfekt kast.
Og vi spilte badminton en gang, og hun var et monster.
Uansett om det er henne eller ikke, hvorfor tok du oss med hit?
Hva er planen?
Jeg har det samme spørsmålet.
Alle er kjent med Slaget ved Chibi
i det andre århundrets Kina, ikke sant?
- Nei. - Hva?
Dere er vel kjent med spillteorikonseptet "målrettet koalisjon"?
Nei.
Den eneste måten noen av oss dødelige kan ha en sjanse til å vinne på,
er å ta Sjefsosten først.
Ellers tar hun oss alle, og sjansene våre faller til null.
Hallo, jeg er ikke Sjefsosten!
Folkens, Henry fikk alle hit på ett sted,
så han kunne oste alle sammen.
Kanskje fordi, jeg vet ikke, han er Sjefsosten?
Smigret. Den mentale delen, kapabel. Absolutt.
Den fysiske delen, ikke så veldig.
Det vi sier er
at nå er vi alle her i denne forlatte hundematfabrikken
med Sjefsosten, men vi vet ikke hvem det er.
Det er Susmita!
Det er Henry!
Jeg ble ostet.
Uff da. Du så ikke tilfeldigvis
hvem som kastet den? Sannsynligvis ikke.
Da ville du vel ha nevnt det, antar jeg, så glem det.
Will, angående hvem som ostet deg,
så du noe i det hele tatt? Retningen? Lyder? Grynting?
Nei. Det skjedde så fort.
Jeg så ikke noe, jeg hørte ikke noe engang.
Bare nysgjerrig, var du Sjefsosten?
Takk for komplimentet, men nei, jeg er ikke Sjefsosten.
Ok, hvem peser? For det skremmer meg.
Beklager, ja, det er meg. Jeg er engstelig,
så det gir meg et lite panikkanfall, men det er ikke så farlig.
Bare fortsett, det er leit, men greit. Beklager at jeg sa det.
Det er mulig at det er Chelsea.
Hun havner ofte i trøbbel. Hun tar sjanser.
Hun søker spenning. Hun piercet nesen med en tegnestift.
Det har ingenting å gjøre med å kaste ost i det skjulte.
Jeg sier bare at den slutningen ikke holder.
Og det var ikke en tegnestift. Det var en binders.
- Oi. - Hva med Tina?
Kanskje hun ostet hele teamet for å forvirre oss alle.
Digger det. Skulle ønske jeg hadde gjort det.
Jeg er 99 prosent sikker på at jeg ikke er Sjefsosten.
Oi, jeg mistet tyggisen min. Susmita, du liker tyggegummi.
Du kan ta den om du vil.
- Den har ekstra smakskrystaller. - Ellers takk.
Pokker, jeg er ute!
Søren. Du tok meg.
Bra skudd.
Jeg vil bare fortelle alle at jeg var Sjefsosten.
- Virkelig? - Nei. Kanskje.
- Nei, ikke jeg. - Var det deg, Henry?
Nei. Som jeg sa på lappen min.
Jeg kjørte så mange simuleringer av hvordan dette ville ende
og ingen av dem var så utilfredsstillende.
- Tyggis med smakskrystaller? - Jeg tar den.
Jeg vil også ha tyggegummi til slutt. Jeg sier det bare.
- Jeg skjønner ingenting. - Jeg tror de snakker fransk.
Eller veldig stille engelsk.
Det er ikke mulig.
- Umulig. - De er veldig gode.
Vi bør vel gi dem privatliv.
Ikke si det. Ikke tenk det engang. Jeg går inn.
- Nei. - Nei, ikke gjør det.
Jeg klarer dette.
De sluttet ikke å snakke. Det lover godt.
Hun har funnet sin maksimale avstand.
Hun har de døde øynene, hun har dem.
Og et dødt ben på en eller annen måte?
- Sam? - Ja?
- Susmita? - Ja?
Hei, vi er vel de siste som er igjen?
- Jeg antar det. - Herregud, Tina.
Ville ha slått meg sammen med deg
om jeg visste at du kom så langt.
Du er jo ganske flink til dette.
Takk. Jeg overrasket meg selv.
Jeg trodde ikke jeg ville være god, og så gjorde det meg ikke god?
Og bare for å si det, du trenger ikke å være flink
for å ha det gøy.
Ja, nei, jeg skjønner det. Jeg liker det nå.
Men jeg må fortsatt oste deg for å vinne, og det skal jeg, nå.
Med mindre jeg oster deg først.
Nesten, men ingen cheddar.
Ok, ha det litt mindre gøy.
Pokker.
Bra kast, Tina.
- Takk, Susmita. - Tina, er du Sjefsosten?
- Nei. - Nei, og hvis du ikke er det...
Jepp, ja, det er meg. Hei.
Sam? Men du virket så nervøs for alt mulig.
Ja, jeg var det. Er det fortsatt. Men jeg er også veldig flink til dette.
Du kan være nervøs og snikete, viser det seg.
Det hjelper faktisk. Noen ganger.
Jaså? Jeg er sjanseløs mot deg.
Pokker, Tina, hva snakket vi nettopp om?
Kan ikke noe for det. Selvtilliten er borte.
Slutt på moroa. Redd-modus.
Jeg må gjemme meg.
Du klarte det, Tina!
Hatten på knaggen.
Jeg ville at du skulle tro at jeg gjemte meg, men jeg jaktet faktisk.
Jeg trodde du gjemte deg.
Godt levert, Tina.
Hvis jeg skulle tape mot noen,
- er jeg glad det var deg. - Takk.
Og om jeg måtte vinne, er jeg glad det var jeg som vant.
Og Julie var grunnen til at de slo opp.
Men Julie er fyrens søster.
Hun kom inn på medisinstudiet, og hun skryter av det.
Uansett blir de sammen igjen.
Moren deres hørte alt dette uten å avsløre seg med lyder.
- Det var en triumf. - Du skulle sett henne ikke se.
Bra jobba, mamma. Louise,
du stirrer bare på siden av hodet mitt.
Hva kan jeg si? Jeg er helt forbløffet.
Du vant Smelteosten.
Du, vi, jeg, gjennom deg.
Hva annet tror du at du er dårlig til? Er du dårlig til å rane banker?
- Sannsynligvis. - Jeg setter i gang.
- Nei. - Ja.
- Nei. - Gi dem det skremmende udyret.
Unnskyld. Dere trodde jeg skulle kaste mat på dere.
- Ja. - Jeg skal gjøre dette hver middag.
Oversatt av: Erich Kruse