DITT BEGRAVELSESBYRÅ OG KREMATORIUM
DEN SVEISNE SVEISESKOLEN
ÅPNING
GJENÅPNING
SKVIS: DET ER MULIG
GJEN-GJENÅPNING
GJEN-GJEN-GJENÅPNING
GJEN-GJEN-GJEN-GJENÅPNING
Jeg kan fortsatt ikke tro at Cosmic Drive-In stenger.
Stakkars drive-in.
Men jeg er glad dere vil oppleve den før den er borte.
Alltid interessert i det som forsvinner i livet ditt, pappa.
- Kan du fortelle om trykt media igjen? - Louise.
Jeg pleide å dra dit hele tiden da jeg var liten.
Eller, et par ganger.
Og du møtte Ramona.
Hvem er Ramona?
Hun var den aller første jenta som snakket med faren din.
Stemmer ganske bra.
Mamma var den aller første jenta som snakket til meg.
Jeg følte meg så spesiell.
Denne damen fra foreldreforeningen.
Jeg skrev til henne på gruppechatten.
Jeg sa: "Tar du med fire eller fem bord til kakesalget?"
Og hun sender tilbake: "Skjønner."
Og så skriver Colleen tilbake: "Hvilken er det?"
Og så en time senere svarer Maryanne endelig:
"Hvor mange bord til kakesalget?" Og jeg sier: "Vi trenger fem totalt.
Kan du ta med, eller trenger vi et bord til?"
Og hun skrev tilbake: "Vi ses da."
Og nå er du forvirret fordi...
- Kanskje du bare skulle ringe henne? - Og snakke med henne? Nei takk.
Jeg skal bare klage på henne i den andre chatten
der noen få av oss snakker om Maryannes rare, forvirrende meldinger.
Så dere snakker om henne bak ryggen hennes.
Nei, jeg skriver om henne bak ryggen hennes.
- Skjønner. - Jeg er så glad for
at Teddy fortalte oss om i kveld, ellers hadde vi gått glipp av siste visning.
- Hva er filmen vi skal se igjen? - Menneskemonstrenes angrep.
Det er en flott film fra 60-tallet.
Det er en film fra 60-tallet. Drive-inen liker å vise gamle filmer.
Så glad det er en gammel film,
og ikke en av de kjedelige nye filmene.
Håper den er langsom også.
Kom igjen, unger, vi skal se på film under stjernene.
Og dere kan snike inn all den maten dere vil.
Bilen er som en diger veske på hjul.
Jeg tok med druer og de nesten-fancy kjeksene,
en halv pose krutonger,
litt gammelt pålegg fra delien som sikkert fortsatt er godt.
Gudskjelov at Tina deler det rare halloween- og påskegodteriet
som hun på en eller annen måte klarte å holde skjult for oss.
Venter fortsatt på at dere sier takk.
- Takk. - Takk.
Hun er skikkelig maktsyk.
Ja, det er jeg. Kall meg Godteridronningen.
Jøss, det gamle skiltet.
Det virker kanskje ikke lenger.
Det pleide å se så kult ut.
Hvem vil se det når det var kult?
Det er morsommere at faren din venter til stedet er i ferd med å stenge,
og så beskriver hvordan det var.
Én billett, takk. Det er bare meg. Ingen andre.
Jeg er helt alene.
Hold kjeft, Harold. Du kommer til å avsløre oss.
Greit. Nyt filmen.
Hei. Fem billetter, takk.
Kanalen der du kan høre filmen står på kvitteringen din.
- Når ble de kvitt høyttalerne? - For 30 år siden.
- Jeg har visst ikke vært her på en stund. - Vi har vært veldig opptatt.
Greit. Husk å besøke snackbaren vår.
- Det skal vi. - Er det pålegg fra delien?
Hva? Nei. Hvordan kom den dit?
To, takk. Moren min. Hun sover.
Men hun elsker å være her. Virkelig.
Se hvem som har spart flere dollar. Tapere!
Hva skjer der ute? Åpne opp.
Jeg kan ikke, den sitter fast.
Hva?
Hei, hvordan går det?
La oss se, jeg sitter her, Tinas godteripose kan stå her,
dere ordner resten, og så begynner vi å gomle.
La oss vente til filmen starter til vi begynner med godteriet, ok?
- Hva? Hvorfor? - Fordi Godteridronningen sier det.
Greit.
Ta det rolig, Gene.
Dette stedet.
Jeg fikk ham til å gi slipp på det.
Fluearm.
Pappa? Sovnet du under filmen?
Ja, jeg våknet nettopp.
Jeg går på do. Vil du ha noe fra snackbaren?
- Nei, jeg sover kanskje litt til. - Ok.
Hvil deg.
Du kunne tatt med en venn.
Alle var opptatt.
- Og du har ikke så mange. - Takk.
Jeg henter snacks nå.
Du har dopapir på skoen.
Jeg bare tisset,
så jeg aner ikke hvordan det havnet der.
Ja.
Du er Robbie Belcher, ikke sant?
Bobby. Bob, i det siste.
Heter du Bobby Bob I-det-siste?
Nei. Bob Belcher. Du er Ramona, ikke sant?
Vi har samfunnsfag sammen. Jeg vet ikke etternavnet ditt.
Trenger ikke å lære det,
- for vi flytter. - Virkelig?
Det er greit. Den gode nyheten er at min mors kjæreste Dave
ikke ble invitert til å bli med oss til Akron i Ohio.
Vi har det jeg håper er vår siste utflukt sammen.
Hvem er du her med? En kul en,
som moren din og kjæresten hennes?
Ikke moren min. Jeg er her med faren min som tar seg en lur.
Jeg skal hente popkorn. Vil du ha popkorn?
Jeg kjøper ikke til deg.
Jeg bare kjøper mitt samtidig som du kjøper ditt?
Ja, klart det.
Herregud.
Nei!
Hva? Lin. Hva?
Jeg skrev "Maryanne er en dum-leskaft"
til det jeg trodde var den andre chatten,
men jeg skrev det faktisk i hovedchatten.
Den Maryanne er med i.
Hva er en "dum-leskaft"?
Rumleskaft, men med "dum"? Dette er veldig ille.
Vil du at vi skal finne på noe bedre?
Du kan bruke Dumbelina hvis du vil.
Hallo.
Hei. Velkommen.
Jeg er Evelyn James. Jeg er eieren av Cosmic Drive-In.
Stappings her i kveld.
Hvor har dere vært de siste 40 årene?
Bare tuller. For det meste.
Uansett, i kveld markerer vi slutten på en æra.
Eiendommen blir offisielt lagt ut til salgs i morgen.
Dette stedet kan ikke forsvinne. Vi kan ikke bare la det stenge.
- Noen er fulle av bønner i kveld. - Jeg er full av bønner.
Jeg skal gjøre noe med det.
Skal du gjøre noe med noe?
- Det er ikke din stil. - Jeg vet det.
Men jeg tror vi må prøve å redde drive-inen.
- Redde den? Hvordan da? - Skal vi gi den en nyre?
Jeg vet ikke. Kanskje lage en underskriftskampanje?
Gå rundt fra bil til bil?
Samle underskrifter? Kanskje?
Så uten flere om og men, håper jeg dere liker
kveldens siste film: Menneskemonstrenes angrep.
Kjør film!
Det er mange mennesker her,
stedet er i god stand, det har det fremdeles.
Dette er den beste måten å se film på.
FILMTRAILERE
Ok. Bare litt tekniske problemer, folkens.
Vi får denne projektoren i gang om et øyeblikk.
I mellomtiden, nyt litt popkorn.
Ok, nå hører jeg at popkorn er utilgjengelig for øyeblikket.
Maskinen brenner litt.
Men det er mange andre smakfulle ikke-brennende godbiter,
så bare kom.
Fortsatt verdt å redde.
Vi har ikke noe papir, men folk kan bare signere disse serviettene?
Du kan underskrive på servietter, ikke sant?
- Med mindre du er en underskriftssnobb. - Pokker.
Jeg sa i hovedchatten at å kalle Maryanne
dum-leskaft bare var en autokorrigering,
men nå er de stille.
- Min andre chatt... - Sladre-chatten?
Hysj. Der friker alle ut, og til ingen nytte.
Kanskje jeg forteller hovedpersonen at jeg ble hacket?
Beklager, Lin. Vil du at jeg skal bli og hjelpe deg
- å lyve for folk i foreldreforeningen? - Nei, jeg finner ut av det.
Jeg skal samle underskrifter for å redde dette stedet.
- Herregud. - Lykke til, pappa.
Jeg tror jeg må tisse. Bør ta meg av det før filmen.
Ok, ha det.
Skal vi snike til oss litt sukker
- mens Tina er borte? - Men hun ba oss vente.
- Som et monster. - Kom igjen, hun får aldri vite det.
- Se hvor mye det er. - Godt poeng.
Hit!
- Hun har Ka-Bluesies. - Jippi!
Godt med godteri.
Det er en flott dag å ha smaksløker på. Og Tina vet ingenting.
- Gene, munnen din er veldig blå. - Munnen din er veldig blå.
Pokker, jeg glemte at Ka-Bluesies gjorde det.
Vi ble oppslukt i godterinytelsen.
- Tina blir så sint på oss. - Godteridronnningen vil halshugge oss.
Eller enda verre, vi får aldri smake på godteriet hennes igjen.
Kanskje vi kan vaske munnen.
Ja. Mamma, tok du tilfeldigvis med vann?
- Vi erter deg ikke hvis du gjorde det. - Ja.
Hvordan ser det ut nå?
Fortsatt veldig blått. Og jeg?
- Blåere? - Servietter.
Nå har jeg serviettbiter i munnen.
Pappa, det er en skummel mann utenfor vinduet vårt.
Ja?
Jeg er ikke skummel. Jeg lurte bare på
om du ville skrive under her for å redde drive-inen.
- Det er en serviett. - Jeg vet det.
Det var en spontan greie.
Men det er en ekte navneinnsamling. Det blir en ekte navneinnsamling.
- Hvis du kunne... - Ikke gjør det.
Han er en morder.
- Jeg er ingen morder. - Akkurat det en morder ville si.
Barna er redde. Du bør stenge vinduet.
- Beklager. - Skynd deg, pappa, skynd deg!
- Ja, beklager. - Jeg...
Det er en underskriftskampanje for å redde drive-inen.
- Projektoren er ødelagt. - Ja, jeg vet det, men...
Og skiltet fungerer heller ikke lenger.
Jeg kjørte rett forbi inngangen,
- måtte snu. - Akkurat.
Og jeg likte ikke den forrige filmen jeg så her heller.
Jeg tror ikke det er deres feil.
Her. Farvel. Det var meg. Som nøs.
Ok, av sted med deg. Ha det.
Herregud. Her kommer Tina, og munnene våre er fortsatt veldig blå.
Kanskje hun ikke engang liker Ka-Bluesies og vi faktisk gjorde henne en tjeneste?
Uansett hva, ikke åpne munnen.
Ok, nå som det er ute av systemet mitt.
Den var god.
Siden vi har tid, kan vi gå gjennom godterireglene. Høres det bra ut?
Ok, ingen slåssing om godteri, ingen fullstappede munner,
og ikke noe "smake, liker ikke, legger det tilbake i posen".
Og dere ligger unna Ka-Bluesies.
- Hmm? - Ja, de er til Tina.
Det er tre av dem, og jeg sparer dem
til min store godterifinale på slutten av filmen.
Så, ingen Ka-Bluesies til dere.
Har alle forstått? Bra.
Jeg har brainstormet med ikke-Maryanne-chatten,
og vi har den perfekte planen.
Jeg skal kalle en av de andre det samme
som jeg kalte Maryanne, og så ta et skjermbilde
og sende det til Maryanne
som bevis på at jeg kaller alle dum-leskaft.
Er ikke det smart?
- Jeg mener... - Det er det.
Linda? Hallo? Mente du å ringe meg?
Det er Maryanne.
Legg på!
Hva driver du med? Plager du folk?
Prøver bare å gjøre en underskriftskampanje
for å redde drive-inen.
Vil du ha popkorn?
Det er brent, men gratis.
Ok.
Tror du Fluen handler om kommunisme?
Ja, jeg tror alle filmer fra 50-tallet handlet om kommunisme.
Jeg tror den handler om å ikke kødde med naturen.
Men kanskje den også handler om
den delen av deg som er rar, som en flue.
- Ideen din høres smartere ut. - Jeg er veldig smart.
- Vil du se noe kult? - Pausen er snart over.
Dette er verdt det, stol på meg. Tåler du høyder?
Glem at jeg sa høyder.
Jeg mente store ting. Er det greit med store ting?
- Ja? - Bra.
Vil du se resten av filmen der oppefra?
Jeg vil også redde drive-inen,
men jeg tenkte aldri på å gjøre noe.
Jeg forstår. Ikke jeg heller. Jeg gjør aldri noe.
Hva skjer når du har fått alle underskriftene?
Jeg gir dem til Evelyn, og sier: "Se på alle disse navnene."
Jeg er litt dårlig på dette.
Du burde gjøre noe på nettet
der folk kan gi litt penger. Dette stedet trenger penger.
Ja. Det høres flott ut. Hvordan gjør folk det?
Det er mange nettsteder du kan bruke.
Du går på en, registrerer deg, får deg en lenke folk kan gå til.
Fetteren min brukte PengerErDuSnill til å betale for hundens tannregulering.
Det ville vært fantastisk. Vent, får hunder tannregulering?
Han trengte det virkelig. Nå er den hunden nydelig.
Hvor lang tid tar det å lage en sånn nettlenke?
- Og vær så god. - Det var raskt.
Så må du fortelle folk om det.
Hvordan er din synlighet på sosiale medier?
Jeg tror ikke telefonen min har det.
Du trenger en måte å få det ut på.
Skiltet!
Ting gikk stadig i stykker, og Evelyn ga til slutt opp å gjøre noe.
Ville ikke vært så ille om det ikke ble så mørkt på kvelden.
Kvelden er mørk, men om vi får skiltet til å fungere,
kan vi skrive lenken der.
Så alle kan se det når de drar i kveld,
og folk som kjører forbi kan se det også.
Og kanskje når det lyser, vil det minne folk på
hva dette stedet var en gang i tiden.
Jeg kan skaffe deg en stige og bokstaver til skiltet.
Men jeg aner ikke hvordan du fikser lysene.
Jeg tror jeg kjenner noen som kan hjelpe.
Teddy!
Hei, Bob. Du kom. Tok du med Linda og barna?
Ja. Jeg ville ikke dratt på en drive-in alene.
Vent, hvorfor hvisker vi?
Moren min sovnet.
Hun spiste en cannabis-vingummi.
Hun var skikkelig tåpelig da vi forlot huset,
men så sloknet hun på veien hit.
Jeg lar henne bare sove det av seg.
Ok.
- Har du verktøyet ditt? - Ja.
Kan du bli med meg og hjelpe til å fikse drive-in-skiltet?
Kanskje. Vent, jobber du her nå?
Nei. Kan du ikke bare bli med meg? Det haster litt.
La meg legge igjen en lapp til mamma. Jeg bruker dette tyggegummipapiret.
Greit. Her.
"Jeg ble med Bob..."
- Herregud. -"...for å fikse skilt.
- Har ikke mange detaljer om det." - Teddy.
Oi, jeg må skrive ganske smått med denne.
Hvor er papir når du trenger det?
Greit, jeg skjønner. Kan vi gå nå?
Herregud, jeg glemte hvor høyt dette er. Glem det. Vi dropper det.
Beklager, jeg mener, la oss gjøre det. Med mindre du ikke vil.
Nei, la oss gjøre det.
Jeg skjønner hvorfor vi trengte stigen.
Ja, noen av trinnene på stolpen har rustet i stykker.
Så ble lysene ødelagt, og det var vanskelig å fikse.
Og så tenkte vi: "Hva om det ikke er noe skilt?
Folk burde bare vite ting."
- Og gifteføyen. - Hva?
Eller vanlig eføy, jeg vet ikke helt.
Det blir en morsom overraskelse senere.
Vi bør vel gå opp? Herregud.
Dette er utrolig. Jeg er overrasket over at det ikke er flere folk her oppe.
- Du kan ikke høre noe. - Nettopp.
- Og hvis du faller ned, dør du. - Akkurat.
Dette er en god del.
Den fyren er en flue.
Det er utrolig hvordan du forstår filmer.
Takk.
Så høyt oppe.
- Jeg tror jeg kan reparere det. - Flott.
Jeg gjør det jeg kan her oppe,
og så må det være en bryter nede ved foten.
Quinn, hva var lenken du laget, så setter vi den opp.
Greit. Det er www.pengererdusnill.com/
1478/redd_cosmic_drive-in_nå.
Det var langt. Må det være så langt?
Hvis vi vil at de skal finne nettsiden og gi penger, så ja.
Greit. Vi får det til å fungere.
Herregud. Det er en melding fra Maryanne.
- Hva står det? -"Ring meg."
Herregud. Hun kommer til å drepe meg. På telefonen.
La meg tenke. Stille. Vent.
Det er stille. Det skremmer meg.
Louise? Gene? Hva feiler det dere to?
Det går bra, vi ventet tålmodig på at filmen skal begynne,
og så ble ansiktet mitt så kaldt.
Så jeg lurte på om jeg kunne se den slik. Men nei, du.
Bra for å varme ansiktet,
dårlig for å se showet. Man kan ikke få alt.
Ja. Mørkt. Jeg er overrasket, men ikke overrasket.
Jeg slår på bryteren. Klare?
- Klar! - Klar!
Det virker! Bra jobba, Teddy!
Jeg går tilbake og ser til moren min. Går det bra?
Jepp! Takk igjen!
Jeg må tilbake til kiosken.
Det ville vært kjipt å miste jobben den siste kvelden stedet er åpent.
Forhåpentligvis er det ikke den siste kvelden.
Jeg vil aldri se en film ikke her oppefra.
Ja. De har sikkert drive-iner i Ohio, ikke sant?
De er overalt. Skal de slutte å ha drive-iner?
Oi, her kommer det.
- Han knuste den fluefyren med en stein. - Ja.
Virker brutalt. Bare fordi han var annerledes.
Men han kom aldri til å bli Mr. Jeg-har-masse-venner.
Jeg ville vært venner med ham.
- Ja? - Ja visst.
Hvis han lovet å ikke lande i bæsj når vi henger.
Ja, det virker rimelig.
Greit. Best å gå.
Å, nei! Pokker!
Greit, jeg ringer bare...
Jeg mistet ikke telefonen nå.
Jo. Jeg mistet telefonen.
Teddy! Quinn! Teddy!
Noen! Tusen takk.
Herregud. Ok. Trinnene er ikke
så rustne.
Kanskje?
Greit. Så langt så...
Ja, det er greit.
Jeg brakk ikke noe, vel?
Alt gjør vondt, men ingenting er brukket. Det er bra.
Kanskje bare ringe henne?
Da må jeg snakke med henne.
Skal jeg ringe og late som jeg er deg?
Jeg gjør en ganske god Linda. "Hei, jeg heter Linda."
Den er god.
Har dere fortsatt teppetid?
- Ja. - Ja.
Jeg syntes fiselukten var ubehagelig.
- Jeg vet ikke hva jeg skal si til henne. - Kanskje bare være ærlig?
Si at du ble frustrert
og gjorde noe slemt og du er lei deg?
Greit. Jeg skal være ærlig.
Men jeg tar nok denne samtalen vekk fra dere,
i tilfelle jeg ombestemmer meg om å være ærlig.
For noen kan være litt dømmende.
Jeg tror jeg vil strekke på beina også.
Herregud, Gene, hva feiler det deg?
- Hva har du spist? - Godteri.
Jeg visste det. Tok dere på fersk... blå munn!
- Dere spiste Ka-Bluesene mine. - Når skjønte du det?
Med en gang. Fordi det var så åpenbart.
Og ingen ville vært lenge under teppet med Gene.
Beklager. Vi visste ikke at de var favoritten din.
Blir godteriprivilegiene våre annullert?
- Eller kanskje bare Genes? - Du.
Nei. Det var underholdende. Ikke like bra som en film,
men litt bedre enn å se mamma frike ut.
Og det er fortsatt én igjen. Jeg kan leve med det.
- Så da deler vi den på tre? - Nei. Tilbake under teppet.
Nei!
Bob! Hva skjedde med deg?
Hei, Quinn. Jeg dyttet til stigen
og måtte klatre ned trinnene, og jeg døde nesten.
- Det går bra. - Kult.
Jeg så Evelyn på vei mot scenen. De må ha fikset projektoren.
Jeg bør fortelle henne om skiltet.
Så hun kan fortelle folk om det,
og hvis folk vil applaudere når de ser det, er det også greit.
Greit. Au!
Evelyn, kan jeg bare forts...
Kanskje vi kan prate når jeg er ferdig, tungpuster?
- Jeg er straks tilbake. Eller ikke. - Vent!
Hallo, alle sammen. Takk for tålmodigheten.
Vi er klare til å kjøre filmen, så...
Vent, skiltet er på? Hva står det?
Det er en PengerErDuSnill-nettsidegreie.
Jeg hører deg ikke.
Vi la ut en nettside på skiltet.
Vent. Hva er det du sier?
Hei. Jeg og noen andre
har lagt en lenke til en innsamlingsnettside på skiltet.
Er det faren din?
Vi prøvde å samle inn penger til drive-inen
- så du ikke trenger å selge. - Virkelig?
Ja. Jeg er også eier av en småbedrift.
Jeg skjønner hvor vanskelig det er å holde et sted gående.
Og dette stedet er spesielt. Det betyr noe.
Jeg sier bare at kanskje dette kan hjelpe?
Kanskje du kan vente med å selge stedet?
Nei, vennen. Jeg vil selge.
- Vil du? - Ja. Veldig gjerne.
Jeg er lei for å ta farvel, men jeg vil pensjonere meg
og reise og tilbringe mer tid med barnebarna mine.
Selv de irriterende.
Og når var du her sist? Vær ærlig.
- Vel, jeg mener... - Ja?
Jeg pleide å komme hit,
og jeg har noen gode minner herfra.
De reiser vel ikke noe sted?
Jeg selger ikke slikt. Altså om jeg kunne, ville jeg gjort det,
men jeg vet ikke hvordan den teknologien fungerer.
Greit. Jeg er glad du er glad.
Det var et langt fall, men det er greit.
Kan jeg gå tilbake
til alle som venter på at jeg skal snakke ferdig?
Ja. Ha det.
Ja! Jeg mener, hvem i helvete er denne fyren?
- Hva? - Vær så god, sir.
Jeg fant brekkjernet ditt.
Du ser sliten ut.
- Går det bra, kjære? - Ja.
Jeg er bare glad dette stedet var her mens det var.
Beklager, unger. Beklager at jeg ikke kunne redde den for dere.
Pappa, du vet at filmer fortsatt eksisterer?
Vi kan se dem på morsomme steder og skryte av det til barna våre en dag?
Som på badet.
Ja, jeg vet det. Takk. Lin, hva skjedde med Maryanne?
Jeg ringte henne. Vi snakket sammen.
Det viser seg at hun er en fin person, men elendig på meldinger.
Og så gjør de den nye valpen sin stueren,
så hun var distrahert av det.
Uansett, jeg skal aldri sladre om noen igjen.
- Det er fint. - Og se,
hun sendte meg et bilde av valpen.
Hvem visste at valper kunne være stygge?
En ekte Scooby-nei. Beklager, det var siste sladder.
Nå er det slutt.
- Ro dere ned. Nå begynner den endelig. - Ja! Gi meg godteri, vennen!
Ok.
Folkens. Mamma våknet, så...
- Vil du ha litt pålegg? - Ja, sleng det på toppen.
Hva er det, doktor?
Det ser ut til å være et slags monster.
Men også, menneske. Et menneskemonster.
Herregud, hvordan bekjemper vi det?
Det virker som om dets eneste svakhet er kjærlighet.
Oversatt av: Erich Kruse