BOB BURGERFALODÁJA
TEMETKEZÉSI otthon & krematórium
GYORSABB A FATÁLNÁL PÉKSÉG
NAGY MEGNYITÓ
NAGY ÚJRANYITÁS
SZITKÁR PONDRÓMESTERE
NAGY ÚJRA-ÚJRANYITÁS
NAGY ÚJRA-ÚJRA-ÚJRANYITÁS
NAGY ÚJRA-ÚJRA-ÚJRA-ÚJRANYITÁS
Tehát a vihar irányt változtathat, és a hétvégén elérheti a szárazföldet.
Majd kiderül.
De ne haragudjanak rám ezért! Teszem, ami tőlem telik.
Milyen sebezhetőnek tűnik most Scott Baggs! De dögös!
- Helló, Mr. Fisch! - Üdv, burgeres hölgy!
- Kisemberek! - Jó napot!
Bob! Hogy vagy, Bob?
- Jól. - Remek.
A bérleti díjról van szó? Elnézést. Linda mosolygós arcot tett a csekkre.
Szerintem túlzás volt. Túlzás volt?
- Emiatt jött? - Nem.
- Tetszett. - Tudtam!
Mit csináltok a hétvégén? Semmi érdekeset, szórakoztatót, klasszat, ugye?
Valószínűleg. Miért?
Szükségem lenne egy privát séfre, privát főzéshez, egy privát helyen.
- És alá kell írnod ezt a titoktartásit. - Titoktartásit? Himbilimbi tilos?
Most egy rendezvényféleség ellátására kér fel?
Igen. Kempingrendezvény.
- Kemping. - Igazából inkább afféle glamping.
Én flancingnak hívom. Mondjuk úgy, hogy befolyásos tagok titkos klubjával.
Igazából testvériség. A véreskü szórakoztató volt, de maszatos.
Mr. Fischoeder, ön az Illuminátusok tagja? Nekünk elmondhatja. Várólistán vagyunk.
Nem. Ők csak szeretnének bekerülni a Babilon Ligába.
- A Babalong Ligába? - Babilon, mint az az ókori izé.
Igen, egy csomó befolyásos ember lazít egy kicsit,
és kiválasztja a következő elnököt tábortűz, koktél és disznó viccek mellett.
Egyiktől sem kaptam kedvet a cateringhez. Sajnálom.
Bob, szükségem van rád!
Valahogy elfelejtettem, de megszavaztuk tavaly, hogy mindenki saját séfet hoz
mostantól, mivel mindenkinek „korlátozó étrendje” van,
és a többiek a város legjobb szakácsait hozzák,
ezért kérdezlek téged.
- Köszönöm! - Mondj egy árat!
- Egymilliárd dollár. - Nem.
- Egymillió dollár. - Nem.
- Egymilliárd dollár. - Már mondta.
- Mit szólna 973 dollárhoz? - Ez nagyon pontos összeg.
Ennyibe kerül a hűtőkamrába egy új kondenzátor, amire szükségünk lett.
A mostani már készül a nagy mennyei kamrába.
Igen. Attól nem jön helyre, ha nem figyelünk a szörnyű zúgásra.
- Unalmas, de rendben. - Tényleg?
- Akkor, Bob, áll az alku? - Oké, azt hiszem, vállalom.
Azt mondták, lehet, hogy vihar lesz. Nem aggódik az időjárás miatt?
Nem kell aggódni az időjárás miatt, ha ismered azokat, akiket én.
- Ők majd elintézik. - Várjon! Mi?
És Bob, találj ki egy egyedi koktélt! Ez valahogy hozzátartozik az egészhez.
Legyen frissítő, mégis savanykás. Férfias, mégis meglepő.
- Egy koktélt. Oké. - És legyen benne gin! Sok-sok gin!
- És legyen frappáns neve! - Mit meg nem teszünk egy kondenzátorért!
- Vagyis te. - Igen.
Oké, beszállás! Várj! Ezt vedd fel!
- Rendben. - Oké. Most már beszállhatsz!
De rajtam van egy szemkötő. Nem látok.
Miért nem gondoltál erre, mielőtt felvetted?
Oké, megpróbálom.
Nem tudom, miért léptél oda. Nagyon nem megy ez neked.
- És ne leselkedj! - Semmiképpen.
Hogy? Sebesebben? Oké!
Nincs leselkedés!
Levehetem a szemkötőt? Szeretnék újra látni.
Na jó.
Jézusom! Egy sziklán vagyunk!
- Mr. Fischoeder, és ha lezuhanok? - Az kínos lenne nekem.
Én lennék az idióta, akinek lezuhant a szakácsa.
Na, hamarosan a számban érezhetem az egyedi koktélomat?
Igen. Amúgy szórakoztató volt kitalálni.
Remélem, tetszik. Gin és menta és egy kis uborkalé.
A neve az, hogy: „Külön-gines úrie-menta sz-ubi-tsége”
- Legyen inkább „Trallalla”. - Jó.
Nincs térerő, mióta a szigeten vagyunk.
- Van olyan hely, ahol... - A szigeten nincs térerő.
Rengeteg pénzt fizettünk érte.
Majd tiktokozol, ha hazaérsz, Bob.
- Nem azért... - Gyere!
- Hozd a Trallallát! - Jó, hogyne.
- Stikli Nicky McArthur, hogy van a család? - Melyik?
Hubert „Pöröly” Hammerschmidt! Milyen volt a tárgyalás?
Páran börtönbe kerülnek. Én nem.
- Calvin testvér! - Szultán Randolph Brackenbrown!
- Itt van. - Itt vagyok!
Sznobi Auggie Sharfenheimer! Itt van az egész banda.
Calvin, a Szent Körbe nem jöhet szakács! A sátraknál kell maradniuk.
Megtarthatom? A piás kancsó csúszik. Nem akarom megfogni.
Kóstoljuk meg! A koktél dönt a sorsáról.
Oké.
- Kivételes. Maradhat. - Miért tűnik olyan ismerősnek a szakácsod?
Ő volt az omlettpultos a múltkori szexpartin?
- Micsoda? - Nem. Bob hamburgeres.
Pedig az omlett finom, a szexbuli meg pokoli jó volt.
Nagyon jól szervezett.
Én luxusszintre léptem a magánszakácsommal.
Sergiót hoztam el a Sergióból.
- Hallottam róla. - Én is.
Lámát készít, mert most csak lámát eszem.
- Elég a lámáról! - Még több láma dráma?
Mr. Hoztam-Egy-Élő-Lámát másról sem tud beszélni.
- Itt fogja levágni? - Nem.
Minden megevett lámáért örökbe fogadok egy élőt. Van, aki nem érti.
- Én is közéjük tartozom. - Sergio érti.
Mi legyen, fiúk? Szóljunk a szakácsoknak, hogy kezdjenek főzni?
Jöjjön a lakoma, aztán bújjon elő belőlünk a fenevad!
Lakoma és fenevad. Már látom magam előtt.
Nem rossz, burgermester. Láttam, hogy Randolph szemez a vacsorámmal.
- Csak piszkálta a lámáját. - Köszönöm.
- Mit csinálsz? Takarítasz? Pedáns. - Igen.
Sok drogot beszedtem, Bob. Jó sokat.
Összekotyvasztva a tűzön melegített öntöttvas üstben.
Drogozni úgy szokás.
Jelen körülmények közt végül is logikus.
- Kifestenéd az arcomat? - Persze. De miért?
Hagyomány. Rituálé. Nézzek ki úgy, mint Simon Le Bon az Éhes, mint a farkasban!
Csak egy csíkot teszek ide. Mozog, szóval... Így jó lesz.
Erősnek érzem magam. Nagyon erősnek!
Ha már itt tartunk... Jesszus! Ez... Szerintem mindjárt esni fog.
- Érzi, hogy szemerkél? - Kezdődik, Bob. Kezdődik!
Hát, szerintem itt a vihar. Amiről azt mondta, hogy nem lesz.
- Imádom az elektronikus tánczenét! - Remek.
Még mindig semmi hír apátoktól.
Hogy fog hamburgert sütni ilyen viharban?
Ha nem figyelsz, mit mond Scotty Bags, a kaja szottyadt lesz.
Gazdagokkal kempingezik a hétvégén.
Gondolom, vannak lakájok, és ernyőt tartanak a kaja fölé.
Ha már kajáról van szó, nincs egy kis vacsora utáni, lefekvés előtti nasi?
A kezem ezt csinálja, de nincs benne semmi.
- Hozok valamit. - Veled megyek.
- Hogy ne csak keksz legyen. Már bocsi. - Mi van? Egyszer volt sárgarépa is!
Apa báros cuccai mindenütt. Mintha egy éjszakai klubban laknánk.
Igen, apád Sir Bármixer volt tegnap este.
Szuper koktélparti volt.
Ha szereted az olyat, ahol csak te vagy és aki az italt készíti.
A koktélparti létezik?
Azt hittem, csak filmekben és tévéműsorokban van.
Igen, valaki meghív a házába, harapnivalókat készít, van zene,
és úgy kell tenni, mintha tetszene.
Meglátod, ha nagyobb leszel.
Így buliznak a felnőttek, míg nincs gyerekük. Utána meg sehogy.
Nem értem. Miért hívják koktélpartinak?
Miért nem lazulós-dumálós buli?
Hát ezt csináljátok itt? Csak mert elég lassan jön a nasi.
Megy a nasi. Megy.
Azért hívják koktélpartinak, mert a felnőttek isznak lazításképp.
De nem túl sokat. Akkor nem hívnak meg többet.
Ne monopolizáld a beszélgetést, ne maradj túl sokáig,
ne érj oda túl korán!
Ezt nem kéne leírnom? A frászt hozod rám!
Ne vegyél fel barnát feketével! Ne szemezz senkivel!
- Vigyél saját villát és aktatáskát! - Ezt mindenki tudja.
- Hagyd ott ajándékba az egyik cipődet! - De dugd el!
Ezt nem értem. Honnan tudja mindenki mindezt?
Nem! Ne hallgass rájuk! Csak ugratnak.
Megmutatok mindent, amit tudnod kell.
Akarsz egy próba koktélpartit? Gyere a nappaliba tíz perc múlva!
- Vegyél fel valami szépet! - Mekkora a túl nagy dekoltázs?
Rajtad áll.
Ez is biztos lesz olyan puccos buli, mint ahol most apátok van.
Jesszusom! Istenem!
Mi?
Mr. Fischoeder, mindenki elmegy! Jachtokkal. Viszik a lámát is.
- És elmennek! - Bob, túl sok szót mondasz.
Kezek össze! Azt riszáld! Nézd Hubertet! Micsoda csípőmozgás! És drogok.
Mr. Fischoeder, félek, hogy a vihar erősödni fog.
És egy szigeten vagyunk, és a telefonok nem működnek, és ez nem jó!
De! Ez jó! Ezért vagyunk itt. Csak nincs rajtad elég arcfesték.
Szárazon tart. Nem vetted észre, hogy száraz vagyok?
Megkérdezted magadtól, hogy lehetséges ez?
Ajjaj!
Mind nagyon be vannak tépve.
Oké, megyek, mindent felpakolok a hajójára, aztán mennünk kéne,
és a többieknek is, minél előbb.
Mindjárt visszajövök magáért és azokért, akik életben akarnak maradni. Oké?
Húha! A sátor nem néz ki túl jól.
És a hajók elsüllyednek.
Mr. Fischoeder? Hahó!
Mr. Fischoeder?
- Ez vér? Jóságos ég! - Bob!
- Oltsd el a lámpát! - Mi? Miért?
Ránk vadászik. Kiharapott egy darabot Randolph karjából.
- Kicsoda? - Hubert. Teljesen megvadult.
Valamiféle vadállat lett belőle. Eddie Bauer nadrágban.
Értem. De tudnia kell valamit a hajójáról.
Jézusom!
Ez szörnyű! Nagyon-nagyon szörnyű!
Itt rekedtünk ezen a szigeten ezzel? Miért is vállaltam ezt?
Ez el fog fertőződni!
Calvin, nincs nálad antibiotikum, ugye?
Nincs. Pipogyaságnak tűnt bepakolni egy fiús hétvégére.
Fáj! Mire jó a kábítószer,
ha fáj, mikor valaki beleharap a vállunkba?
Menjünk a hajókhoz? Ez jó móka volt.
Bob, mondtál valamit a pakolásról, nem?
Nincs hajó, Mr. Fischoeder. Ezt próbáltam elmondani önnek.
Mind eltűnt vagy összetört.
- Mi? Miért nem szóltál? - Szóltam. Csak be volt tépve!
Ne fogd a drogokra!
- Milyen hajók tűntek el? Ki ment el? - Sokan.
Azt hiszem, az összes magánszakács.
Mások látták, hogy jön a vihar, és elmentek, mert okosak.
- Ki ez a fickó? - Józan.
Futás!
Te nem állat vagy, Hubert! Hanem episzkopális.
Tudod, mi kell nekünk? Pár Trallalla.
Jól néztek ki. Nagyon elegánsak vagytok.
Gene, jó a rövidnadrág apa zakójával.
- Lezseren fateros. - Kitaláltam egy új nyakkendőkötő stílust.
Emellett a régi gáznak tűnik.
Oké. Most már a kezünkben van az ital, jöhet egy kis szerepjáték.
Tina, állj oda! Te vagy a házigazda.
- Én vagyok a házigazda? - Csak most.
Én vagyok az első vendég, aki megérkezett. Készen állsz? Bim-bam!
- Szia! - Szia, drágám!
Fél órával előbb jöttem. Tessék, egy üveg bor, ajándékba kaptam.
Ezt akarod felvenni? Zene nem lesz?
- Segítsek a rágcsákkal? - Tessék?
Ne? Oké. Megnézhetem, mi van a hűtőben?
- Még nem vacsoráztam. - Várj!
A szomszéd feljáróján parkolok. Nem baj, ugye? És ennyi.
Illik-nem illik! Sorolhatod! Mit csináltam jól? Rosszul?
- Előbb jöttél. Ez jó. - Nem!
Fél órával előbb érkezni rosszabb, mint egy órát késni.
Ha a megadott időponthoz hozzászámolsz 30 percet, jókor érkezel.
- Tovább! Sorold! - Ne csináljuk azt, amit te?
Pontosíts! Mit csináltam rosszul?
- Mindent a köszönés után? - Helyes.
Próbáljuk meg még egyszer! Louise, állj ide!
Vendégek vagyunk. A fürdőszobánál vársz. Megállok mögötted.
Szia! Nagyon berúgtam. Összefogod a hajam, míg én hányok?
- És ennyi. - Jópofának tűnik.
Oké, álljunk meg egy kicsit! Nem látom, merre megyünk.
De nem kapcsolom be a lámpát, mert megláthat minket a harapós fickó.
A harapós fickónak van neve, Bob.
Kár, hogy nincs itt a puskám. Nem ölném meg, csak meglőném picit.
Igen. Miért nincs itt a puskája?
Azt hittem, a csoportdinamikájuk alapvető eleme.
Ide nem hozunk. A biztosítás vagy drogokra, vagy fegyverekre terjed ki.
- Csak az egyikre. - Itt maradunk?
- Rejtve vagyunk? Szerintem igen. - Megvagytok!
Igen. Már onnan hallottuk a hangotokat.
Titeket meg se harapott? Csak engem?
- Ne kérdezgesd ezt! - A szúnyogok is imádnak.
- Mi volt ez? - Fingottál, Bob?
Nem. Egy ág reccsent. A fingnak nem ilyen a hangja.
Némelyiknek igen.
- Ez fáj! - Mondtam!
- Ne harapdálj minket, Hubert! - És öltözz fel!
Na jó. Szerintem támadásba kell lendülnünk.
Amíg menekülünk, addig ő is előugrál a bokrokból és megharap minket.
- Minket? Megharapott téged? - Csitt!
Az előbb még hisztiztél, mikor a harapásainkról beszéltünk.
Hallgassatok Bobra! Én őt javaslom kapitánynak.
- Mi? - Ő van itt a legkevésbé betépve.
- Ki az a Bob? - Én.
De nem akarok kapitány lenni. Csak élni szeretnék.
Figyeljenek! El tudjuk kapni valahogy ezt a Hubert fickót?
Csapdával? Ha lekötözzük, míg elmúlik a drogok hatása,
csak a viharral kell foglalkoznunk.
Ezzel kicsit javulna az esélye, hogy túléljük az éjszakát.
- Csapdába ejteni Hubertet. Nem rossz. - Igaz. Jó ötlet, kapitány.
De a csapdához csali kell.
- Nem én! - Micsoda?
Nem, nem! Rossz terv. Rossz terv.
Még egy kis hús a szemöldökére, hogy extra ízletesnek tűnjön,
és ezzel kész is.
Idetapasztok egy marhahúsbajszot is az igazi bajszára.
Okos. És a csapdában van a csali.
Nem! A kapitány tiltakozik. Nincs emberi csali!
Sajnálom. A kapitány nem szavazhat.
- Sosem felejtelek el, kapitány! - Jesszusom!
Ne, kérem, oldozzanak el! Nem tetszik ez nekem.
Ne aggódj, Bob! Nem hagyjuk, hogy Hubert megegyen. Mármint teljesen.
Csak megcsócsál kicsit, míg elkapjuk és megkötözzük.
Maximum 10-15 harapás.
Váratlanul ért a játék. Még nem készültem fel.
- Számolunk háromig? Még egyszer? - Egy, kettő, három...
- Nem én! - A fenébe!
Oké, vegyük át! Hány italt lehet inni egy koktélpartin?
- A testsúlytól függ. - És a csillagjegytől.
- Ahány éves vagy, plusz egyet. - Nem!
Kettő és felet. Az első ellazít. A másodikat szopogassátok!
Az utolsót tegyétek le! Ne igyátok meg! Nem kell.
De ne a hangszóróra,
vagy a bútorra, ahol nyomot hagy a pohár.
Feltűnően alátétet kell keresni.
- Az mi? - Nekünk nincs.
Van, akinek van. Akik vigyáznak a bútoraikra.
- De ezt hova tegyem? - Én a növényre öntöm az enyémet.
Ne! Nem szeretik az édes italokat.
- Csak a töményet? - Tina, csak fogd!
Mintha a második lenne. Várjunk! Mi is jön?
Bedobom a kulcsomat a kulcsos tálba.
Mint a felnőttek, ha összejönnének Sigourney Weaverrel.
Meglazítom a nyakkendőmet. Apa egy durva éjszakáról marad le.
Hogy kötöztek le ilyen jól?
- Mind be vannak tépve. - Volt egy barátságkarkötős korszakom.
- Calvin nem hordja az övét. - Mert nem megy semelyik ruhámhoz.
- Csendet! - Úgy hallom, Hubert éhesebb.
Figyeljenek csak! Csináljuk másképp!
- Ássunk gödröt és takarjuk le ponyvával! - De ki akar gödröt ásni?
Miért is jöttem el? Csak egy új kondenzátorra vágytam.
Megyek, teszek rá még egy kis húst. Azt hiszem, pár rész kimaradt.
Csinálj neki szakállat, ami passzol a bajuszhoz!
Itt vagyok, húst teszek rád.
- Mit művel? - Elveszem a tárcádat, ha netán megölne.
- Micsoda? - Csak vicceltem. Eloldozlak.
És oda egy kis hús. És még ide is egy kicsi.
Köszönöm. De miért?
Nem tudom. Biztos kezd elmúlni a drogok hatása.
És valakinek reggel reggelit kell készítenie.
- Hubertnek most már kanos a hangja. - Menj! Fuss!
- Nem oldozta el a lábamat. - Gondoltam, vicces lesz.
Szökik a csali! Szökik a csali!
- Calvin! - Bocs, fiúk! Ő a szakácsom.
- A kaja a pajtik előtt. - Utánuk! Mindkettőből csalit csinálunk!
Igen. Hallod ezt, Calvin? Bekerültél a csali klubba!
Az jó!
Ajjaj! Úgy tűnik, tényleg bepipultak. Remélem, nem szavaznak ki a klubból.
A kirúgási szertartás brutális. Az a sok éneklés.
Sajnálom. De ez a klub sem tűnik annyira szupernek, szóval...
Látom, a harapás dolog kicsit elvette a kedvedet.
Nem csak az. Minden. A barátai, meg amilyenek és amiket csinálnak.
A háttérből zökkenőmentesen igazgatjuk a világot?
Van egy díjátadó gálánk is. Mind kapunk díjat.
Oda is kell majd egy szakács. De ne félj! Másik sziget.
- Jesszusom! A csónakház! - Milyen csónakház?
Ami a sziget túloldalán van, benne egy hajóval!
- És csak most jutott eszébe? - Igen. Jó régi. Senki sem használja.
Lehet, hogy csak egy csónak van ott, de egy próbát megér.
Hazaevezünk. Egy lefekvés előtti itókára haza is érünk.
Nem hiszem, hogy jó ötlet kimenni a nyílt óceánra csónakkal a viharban.
A vihar csillapodik, és ez nem éppen a nyílt óceán.
De igen. Egy órára vagyunk a szárazföldtől.
Inkább öt percre. A csónakkal talán tizenötre.
- Attól függ, ki evez. Nem én! - Akkor nekünk miért tartott olyan sokáig?
Még sosem volt titkos szigeted.
Nem lehet bekötni valaki szemét, és öt percig menni.
- Párszor megkerültem. - Jesszusom!
Ön szerint mindenki beférne a csónakba?
Igen. Amúgy az hiszem, tudom az utat. Séta közben beszélünk, jó?
De halkan, mert többen is vadásznak ránk.
Séta közben talán gondolkozhatnál egy észszerű részösszeg visszatérítésén,
mivel úgy néz ki, hogy nem fogsz reggelit főzni.
- Hú, de utálom, amikor ezt csinálja! - Ott nincs csónakház.
- Ott sincs csónakház. - Azt is utálom, amikor ezt csinálja.
Szerintem, nem tudja merre kell menni.
A jó csónakházra gondolok? A fenébe!
Most már kezd úgy tűnni, hogy csak kitaláltam.
- Micsoda? - Mindegy, sétáltunk egy jót.
Ott van.
Szinte biztos, hogy ez a csónakház, benne a csónakkal.
Várjunk! Szkiff volt, vagy diszkó? Na az egy klassz csónakház volt.
- Mi a... Hagyd abba! - Hé, Samuel! Túl sok.
Azt hittem, végigcsináljuk az üsd-vágd-nem-apád dolgot.
Nem? Oké. Akkor bocsi!
- Semmi baj. Meg se éreztem. - Mert engem talált el, nem magát!
- Akkor bocsánatkérés elfogadva. - Jesszusom!
Nézzék, nagyon nem szeretem, ha megkötöznek.
Már korábban is hangot adtam ennek, mikor először megkötöztek.
Egy napon kétszer is lekötöztek. Ez neked rekord?
- Nekem nem. - Nem figyelnek rám!
Van egy csónak a csónakházban. Azzal elmehetnénk a szigetről.
A csali megint át akar verni minket.
- Bocsi, csali. - Lehet. Lehet, hogy ott van egy csónak.
Hagyja már abba! Nem menne be valaki megnézni?
- Egészen odáig? - Én vállalom.
Ha már nem haraptak meg.
Nem igaz, hogy itt akartál hagyni minket, Calvin.
Pedig kóstolót adtam volna a lámámból.
Nem így volt. Mindenkit vittünk volna.
Igen, mindenkit. Szinte.
- Itt van! Elöl ülök! - Nagyszerű! Én meg nem Auggie mellett!
- Hé! - Bocsi!
Csak tudod, milyen vagy a hajókon. Oké, gyerünk, Calvin és Calvin séfje!
Elugráltok a csónakházig, ugye?
Viszlát, Babilon-sziget! Viszlát jövőre!
És minden jót, Hubert, bárhol is vagy!
A bőrgyógyászom elküldi neked a számlát!
Ne, nem hagyhatják itt a barátjukat!
Nem tudom, miért hívjuk barátnak.
- Munkakapcsolat. - A húga a feleségem.
Indulhatnánk? Megbeszéljük a csónakban?
Nem hagyhatják itt Hubertet. Megsérülhet, vagy meg is halhat.
- Lelkifurdalásuk lenne. - Nekem annyira nem.
Mert az ágyamban leszek.
Néha nehéz döntéseket kell meghozni.
Erősnek kell lenned, burgeres! Ez a sziget erről szól.
- Persze. - Úgy vélik, némi együttérzés gyengeség?
Némi tisztesség? Lehet, hogy nem könnyű, de erőt sugall.
Szerintem.
Elkezdhetnénk hátrálni a csónakház felé?
Bólint és lép! Bólint és lép!
Azt hiszem, a fafejű burgeres jól mondja a magas lóról.
Helytelen lenne, nem erős hátrahagyni Hubertet.
Hé!
És támadt egy ötletem, ami nekem rossz, de maguknak tetszeni fog.
Jól mondta. Tényleg tetszik az ötlet. Nagyon jó csali.
Bizony! Én is felfalnám.
Harmadik lekötözés ma, Bob.
- Beállítottad a rekordomat. - Köszönöm.
Itt van!
- Nézzétek! Pucér! - Jó kondiban van, ugye?
Készen állnak a ponyvával?
Mert nekem nem úgy tűnik. Hol a ponyva?
- Ja, a ponyva. Hova is tettük? - Úristen!
Te mit csinálsz itt?
Gyakoroljuk, hogy szállj ki egy uncsi beszélgetésből.
- Igazából nagyon vicces. Gyere vissza! - Nem megy, anya. Nem megy.
Nem tudok megjegyezni ennyi mindent! Sosem leszek jó felnőtt.
És senki sem fog meghívni a koktélpartijára.
Hogy emlékezzek, hogy fél órát késsek,
kérjek alátétet, egyszer mártogassak, magukról kérdezzek másokat,
max két és fél ital, zárjam be az ajtót, ha pisilek,
köszönjem meg a meghívást, ne maradjak utolsónak?
Ez túl sok. Nem tudom megjegyezni.
Tina, mindent felsoroltál, elejétől a végéig.
- Megcsináltad. - Igen?
- Átjött ide a buli? - Aha, itt vannak a menő gyerekek.
Hol bujkálnak?
Tanítsd meg, hogy dumáljuk ki, ha jönnek a zsaruk a zaj miatt!
Igen, az is kell! Én leszek a zsaruk.
- Mi folyik itt? - Üdv, őrmester!
Ettől a tánctól nem támad kedve velünk bulizni?
De! Mindjárt más a helyzet.
Ja, tök elképzelhető.
Még egyszer elnézést a karja miatt. Bob, ugye?
- Igen. - Csak küldje el az orvosi számlát!
Jön még valaki fagyizni?
- Igen. - Fagyizni?
- De jó fej! - Fizetem. Van valakinél fölös nadrág?
Én szeretnék hazamenni.
Nem, most már tudod, hol a titkos sziget.
- Sajnos meg kell, hogy öljünk. - Mi?
Vicc volt. De el kell jönnöd fagyizni!
- Nélküled nem lesz jó. - Ja, kit dobáljunk meg a szórócukorral?
Remek.
A feliratot fordította: Kwaysser Erika