Din BEDEMAND og dit krematorie
DE HURTIGE OG BRØDENE BAGERI
ÅBNINGSFEST
GENÅBNINGSFEST
LOPPEBYENS MARERIDT
GEN-GENÅBNINGSFEST
GEN-GEN-GENÅBNINGSFEST
GEN-GEN-GEN-GENÅBNINGSFEST
Stormvejret kan ændre kurs og ramme kysten i weekenden.
Vi må vente og se.
Uanset hvad, så bliv ikke vred på mig. Jeg gør bare mit bedste.
Scott Baggs virker meget sårbar lige nu. Det er sexet.
- Hej, hr. Fisch. - Hej, burgerdame.
- Små mennesker. - Hej.
Hvordan går det, Bob?
- Godt. - Godt.
Er det om huslejen? Undskyld. Linda lavede en smiley på checken.
Det var for meget. Var det for meget?
- Er det derfor, du er her? - Nej.
- Det var sjovt. - Jeg vidste det.
Hvad skal du i weekenden? Vel ikke noget sjovt, spændende eller sejt?
Sikkert ikke. Hvorfor?
Jeg har brug for en privat kok til en privat middag et privat sted.
- Og du skal underskrive denne NDA. - NDA? En nul-diller-aftale?
Skal jeg stå for cateringen til et arrangement?
Ja, en campingtur.
- Camping. - Det er mere fancy camping.
Famping, kalder jeg det. Med en hemmelig klub af magtfulde medlemmer.
Et broderskab. Blodeden var sjov, men noget svineri.
Er du med i Illuminaternes orden? Fortæl os det bare. Vi er på ventelisten.
Nej. De ville ønske, de var med i Babylonligaen.
- Babalongligaen? - Babylon, det der fra gamle dage.
Ja, en masse magtfulde mænd, der slår håret ud
og vælger den næste præsident over s'mores, cocktails og frække vitser.
Intet af det giver mig lyst til at sige ja. Beklager.
Bob, jeg har brug for dig.
Jeg havde glemt, at vi sidste år besluttede at tage vores egne kokke med
fra nu af, idet alle er blevet bedt om "at omlægge deres kost,"
og de andre valgte de bedste kokke i byen,
så nu spørger jeg dig.
- Tak. - Sig din pris.
- En milliard dollars. - Nej.
- En million dollars. - Nej.
- En milliard. - Det sagde hun.
- Hvad med 973 dollars? - Det er meget specifikt.
Det koster en ny kondensator til kølerummet. Vi har brug for den.
Vores er klar til kølerummet i himlen.
Ja. Det løser nok intet at ignorere den forfærdelige lyd.
- Kedeligt, men solgt. - Virkelig?
- Bob, har vi en aftale? - Okay, så gør jeg det vel.
De sagde, en storm måske er på vej. Bekymrer vejret dig ikke?
Det behøver man ikke, når man kender de folk, jeg kender.
- De ordner alt det. - Vent. Hvad?
Og Bob, find på en ny cocktail. Det er lidt dét, det hele handler om.
Noget forfriskende, men syrligt. Mandigt, men finurligt.
- En cocktail. Okay. - Og gin. Masser af gin.
- Kald den noget smart. - Hvad vi ikke gør for en kondensator.
- Hvad du ikke gør. - Jep.
Okay, stig om bord. Vent. Tag det her på.
- I orden. - Okay. Stig om bord nu.
Men jeg har bind for øjnene. Jeg kan ikke se.
Det skulle du have tænkt på, før du tog det på.
Okay, jeg prøver. Av!
Jeg ved ikke, hvorfor du trådte der. Du er dårlig til det.
- Ikke kigge! - Det gør jeg ikke.
Hvad? Sætte farten op? Okay.
Ikke kigge!
Må jeg tage bindet af? Jeg vil gerne kunne se igen.
Fint.
Du godeste! Vi er på en klippe!
- Hvad nu, hvis jeg faldt ned? - Det ville være pinligt.
Jeg ville være idioten, hvis kok faldt ned.
Får jeg snart min specialfremstillede cocktail i munden?
Ja. Den var faktisk sjov at finde på.
Jeg håber, du kan lide den. Det er gin, mynte og lidt syltelage.
Jeg kalder den "Ligaen af eks-sylte-gentle-mynte-mænd."
- Lad os kalde den "Klingelingen." - Fint.
Jeg har ingen mobildækning, siden vi kom til øen.
- Er der et sted ... - Der er ingen mobildækning på øen.
Det har kostet os dyrt.
Du kan lave TikTok-videoer derhjemme.
- Det er ikke ... - Kom med.
- Tag Klingelingen med. - Ja, selvfølgelig.
- Klister Nicky McArthur, er familien okay? - Hvilken af dem?
Hubert "Hammeren" Hammerschmidt. Hvordan gik høringerne?
Nogle ryger i fængsel. Ikke mig.
- Broder Calvin. - Bydrengen Randolph Brackenbrown.
- Der er han. - Her er jeg.
Sjaske Laske Sharfenheimer. Hele banden er her.
Calvin, ingen kokke i Den Hellige Cirkel. De skal blive i teltene.
Må jeg beholde ham? Kanden er svedig. Jeg vil ikke holde den.
Lad os smage. Cocktailen bestemmer hans skæbne.
Okay.
- Udsøgt. Han må blive. - Hvorfor ser din kok så bekendt ud?
Lavede han omeletter til din sidste sexfest?
- Hvad? - Nej. Bob er en burgermand.
Det var gode omeletter og en forbandet god sexfest.
Virkelig velorganiseret.
Jeg valgte en lidt mere eksklusiv kok.
Jeg tog Sergio fra Sergio med.
- Har hørt om den. - Ja.
Han laver lama. Jeg spiser kun lama nu.
- Nok om den lama! - Mere lama-drama?
Hr. Jeg Tog En Levende Lama Med snakker ikke om andet.
- Vil du slagte den her? - Nej.
Hver gang jeg spiser en, adopterer jeg en ny. Nogle forstår det ikke.
- Jeg er en af dem. - Sergio forstår det.
Hvad siger I? Skal vi bede kokkene om at gå i gang med maden?
Efter festmåltidet slipper vi vores indre bæst løs.
Fest og bæst. Jeg elsker, at det rimer.
Ikke dårligt, burgermester. Jeg så Randolph kigge på min mad.
- Han rørte knap nok sin lama. - Tak.
- Gør du rent? Kedelige drys. - Ja.
Jeg tog lige en masse piller. En masse.
Blandet sammen i en støbejernskedel og opvarmet over bålet.
Sådan tager folk stoffer.
Det giver mening, da det er dét, det er.
- Vil du male mit ansigt? - Ja. Hvad er det her til?
Tradition. Ritual. Få mig til at ligne Simon Le Bon i Hungry Like the Wolf.
Jeg laver bare en stribe. Du bevæger dig, så ... Det ser godt ud.
Jeg føler mig stærk. Meget stærk.
Apropos stærk. Jøsses. Det er ... Det skal vist til at regne.
- Kan du mærke dråber? - Det begynder, Bob. Det begynder.
Jeg tror, det er en storm. Som ifølge dig ikke ville komme.
- Jeg elsker elektronisk dansemusik. - Fantastisk.
Stadig intet nyt fra jeres far.
Hvordan skal han grille burgere i stormvejr?
Lytter man ikke til Scotty Baggs, ender man med våde boller.
Han er på campingtur med rige folk.
Der er nok butlere, som holder paraplyer over bollerne.
Apropos boller. Hvorfor spiser vi ikke efter-aftensmad-før-sengetid-snacks?
Min hånd gør sådan, men der er intet i den.
- Jeg henter noget. - Jeg går med.
- Så det ikke kun er kiks. Ikke for noget. - Vi fik gulerødder den ene gang.
Far efterlod en masse barting. Det er som at bo på en natklub.
Ja, din far var Sir Mixolog i aftes.
Det var noget af et cocktailparty.
Hvis man kan lide et cocktailparty, hvor det bare er dig og bartenderen.
Findes de virkelig?
Jeg troede kun, cocktailparties fandtes i film og tv.
Ja, nogen inviterer dig hjem, de har lavet snacks og en playliste.
Man skal foregive, man nyder musikken.
Du får se, når du bliver voksen.
Sådan omgås voksne, til de får børn. Derefter gør de ingenting.
Hvorfor hedder det et cocktailparty?
Hvorfor ikke en hæng-ud-og-snak-fest?
Er det dét, I laver? Snackene tager sin tid.
Snackene er på vej.
De hedder cocktailparties, fordi nogle drikker for at løsne op.
Ikke for mange, hvis man vil inviteres igen.
Ikke noget med at holde enetale og blive til sent
eller komme for tidligt.
Skal jeg skrive det ned? Du gør mig nervøs.
Klæd dig ikke i brunt og sort. Se ikke nogen i øjnene.
- Tag din egen gaffel og attachémappe med. - Det ved alle.
- Efterlad én af dine sko som en gave. - Men skjul den.
Jeg forstår det ikke. Hvor ved I alt det fra?
Nej. Lyt ikke til dem. De laver sjov med dig.
Jeg kan lære jer, hvad I har brug for.
Vil I holde en alkoholfri fest? Vi ses i stuen om ti minutter.
- Tag noget pænt på. - Hvor meget kavalergang er for meget?
Det er op til dig.
Det bliver sikkert lige så fint som den fest, jeres far er til.
Du godeste ...
Hvad?
Hr. Fischoeder, folk tager af sted. Bådene sejler væk. De tog lamaen.
- De tog herfra. - Bob, du siger for mange ord.
Luk den del. Ryst den del. Se på Hubert. Han vrikker, og han er skæv.
Hr. Fischoeder, jeg er bange for, at stormen bliver værre.
Vi er på en ø, og vores mobiler dur ikke, og det er slemt.
Nej. Det er godt. Derfor er vi her. Du har bare ikke nok ansigtsmaling på.
Den holder dig tør. Kan du ikke se, jeg er helt tør?
Har du spurgt dig selv, hvordan det er muligt?
I er alle sammen meget skæve.
Okay. Nu pakker jeg alt i din båd, og så bør vi gå.
Alle andre bør også snart gå.
Jeg kommer tilbage og henter dig og dem, der vil overleve i aften. Okay?
Manner. Teltet ser ikke godt ud.
Og bådene synker.
Hr. Fischoeder? Hallo?
Hr. Fischoeder?
- Er det blod? Åh gud. - Bob.
- Sluk lampen. - Hvad? Hvorfor?
Han jagter os. Han tog en bid af Randolphs arm.
- Hvem tog en bid? - Hubert. Han er gået helt amok.
Han forvandlede sig til et dyr med Eddie Bauer-bukser på.
Okay. Jeg må fortælle dig om din båd.
Du gode god.
Det er skrækkeligt. Det er så skrækkeligt.
Er vi fanget på øen med det der? Hvorfor sagde jeg ja til det her?
Der går betændelse i det her.
Calvin, du har vel ingen antibiotika?
Nej. Det virker lidt nørdet at tage med på en drengetur.
Det gør ondt. Hvad er formålet med at tage stoffer,
hvis man får ondt, når nogen bider en?
Skal vi gå ned til bådene? Det var sjovt.
Bob, sagde du noget om at pakke?
Der er ingen både. Det var det, jeg prøvede at sige.
Alle er væk eller smadret.
- Hvorfor sagde du intet? - Det gjorde jeg. Du var på stoffer.
Giv ikke stofferne skylden.
- Hvilke både er væk? Hvem rejste? - Mange folk.
De private kokke er vist alle væk.
Andre mennesker så stormen, og de tog herfra, fordi de er kloge.
- Hvem er han? - Han er ædru.
Løb!
Du er ikke et dyr, Hubert. Du er anglikaner.
Ved du, hvad vi har brug for? Klingelinger.
Hvor er I fine. Meget sofistikerede.
Gene, smart i shorts og fars jakke.
- Afslappede business-far. - Og jeg opfandt en ny slipseknude.
Den gør den gamle til grin.
Nu vi alle har en drink i hånden, så lad os lave lidt rollespil.
Tina, stil dig der. Du er værten.
- Er jeg værten? - Kun til det her.
Jeg er den første gæst, der ankommer. Er du klar? Ding-dong.
- Hej. - Hej, skat.
Jeg kommer for tidligt. Her er en flaske vin, som jeg fik.
Skal du have det på i aften? Sætter du musik på?
- Kan jeg hjælpe med snackene? - Hvad?
Nej? Okay. Må jeg kigge i dit køleskab?
- Jeg har ikke spist. - Vent.
Jeg spærrede naboens indkørsel. Han er flink, ikke? Og cut!
Ting, man bør og ikke bør. Hvad gjorde jeg rigtigt og forkert?
- Du dukkede tidligt op. Det er dejligt. - Nej.
At komme en halv time for tidligt er værre end en time for sent.
Tag bare det tidspunkt, I skal komme, og læg 30 minutter til.
- Hvad mere? Kom med dem. - Vær ikke, som du var?
Specifikt. Hvad gjorde jeg galt?
- Alt, efter du sagde hej? - Korrekt.
Lad os lave en til. Louise, stil dig her.
Vi er gæster. Du står i kø til toilettet. Jeg kommer bagfra.
Hej. Jeg er fuld. Vil du holde mit hår op, mens jeg brækker mig?
- Og cut. - Hun virker sjov.
Okay, lad os stoppe et øjeblik. Jeg kan ikke se, hvor vi går.
Men jeg vil ikke bruge lampen, fordi ham bidefyren måske ser os.
Bidefyren har et navn, Bob.
Gid vi havde vores våben. Bare for at skyde ham lidt.
Ja. Hvorfor har I ikke jeres våben?
Jeg troede, det var en del af gruppedynamikken.
Ingen våben på øen. Forsikringen dækker enten stoffer eller våben.
- Ikke begge. - Kan vi blive her?
- Er vi skjult? Jeg tror, vi er skjult. - Fundet.
Ja. Vi kunne høre jer helt derovrefra.
Er I to blevet bidt? Er det kun mig?
- Hold op med at spørge. - Myg elsker mig også.
- Hvad var det? - Pruttede du, Bob?
Det var en kvist, der knækkede. Prutter lyder ikke sådan.
Nogle gør.
- Det gør ondt. - Sagde det jo.
- Hold op med at bide os, Hubert. - Og tag noget tøj på.
Godt. Vi er nok nødt til at gå i offensiven.
Hvis vi løber, bliver han ved med at springe ud af buskene og bide os.
- Os? Er du blevet bidt? - Ti stille.
Du blev sur, da vi talte om vores bid for lidt siden.
Lyt til Bob. Jeg nominerer ham til kaptajn.
- Hvad? - Han er den mindst påvirkede.
- Hvem er Bob? - Mig.
Men jeg vil ikke være kaptajn. Jeg vil bare leve.
Hør her. Ham Hubert-fyren. Kan vi fange ham?
Fælde ham? Hvis vi binder ham, til rusen er ovre,
skal vi kun klare stormen.
Det giver os en lidt bedre chance for at overleve natten.
- Lægge en fælde for Hubert. Ikke dårligt. - Det er sandt. God idé, kaptajn.
Så har vi brug for lokkemad.
- Ikke mig. - Vent. Hvad?
Nej. Dårlig plan.
Lidt mere kød på øjenbrynene, så han virker ekstra velsmagende,
og så er vi færdige.
Jeg giver ham et kødoverskæg oven på hans rigtige overskæg.
Smart. Så er lokkemaden i fælden.
Nej. Jeres kaptajn siger nej. Ingen menneskelig lokkemad.
Beklager. Kaptajnen kan ikke stemme.
- Jeg glemmer dig aldrig, kaptajn. - Åh gud.
Vær søde at løsne rebene. Jeg kan ikke lide det.
Bare rolig, Bob. Vi lader ikke Hubert æde dig. Ikke helt.
Bare indtil vi kan fange ham og binde ham.
Højst 10-15 hapser.
Det med "ikke mig." Jeg var ikke klar.
- Skal vi tælle til tre og gentage? - En, to, tre ...
- Ikke mig. - Pokkers.
Lad os opsummere. Hvor mange drinks må man drikke?
- Det afhænger af ens vægt. - Og stjernetegn.
- Din alder plus én. - Nej.
To en halv. Den første løsner jer op. Den anden skal sippes.
Sæt den ned. Drik ikke ud. I har ikke brug for den.
Stil den ikke på anlægget
eller møbler, hvor den sætter en ring.
Bed højlydt om en bordskåner.
- Hvad er det? - Vi har ingen.
Det har andre. Nogle bekymrer sig om deres møbler.
- Men hvor stiller jeg den? - Jeg hælder min i planten.
Planter kan ikke lide søde drikke.
- Kun spiritus? - Tina, behold den.
Lad, som om det er nummer to. Hvad gør I nu?
Jeg smider nøglerne i nøgleskålen.
Det gør de voksne, når de vil møde Sigourney Weaver.
Jeg løsner mit slips. Far går glip af en vild aften.
Hvordan bandt I det så godt?
- I er alle så skæve. - Jeg lavede venskabsarmbånd engang.
- Calvin bærer ikke sit. - Det passer bare ikke til noget, jeg ejer.
- Vær stille. - Han lyder mere sulten.
Gutter. Lad os gøre noget andet.
- Grave et hul med en presenning over? - Men hvem vil grave et hul?
Jeg skulle aldrig være kommet. Jeg manglede bare en kondensator.
Jeg vil lægge mere kød på ham. Jeg tror, vi glemte et par steder.
Giv ham et skæg, der passer til overskægget.
Nu lægger jeg kød på dig.
- Hvad laver du? - Tager din tegnebog, hvis han dræber dig.
- Hvad? - Jeg laver sjov. Jeg løsner rebet.
Lidt kød der og lidt mere kød her.
Tak. Men hvorfor?
Jeg ved det ikke. Rusen er ved at fortage sig.
Og nogen skal lave morgenmad i morgen.
- Nu lyder Hubert liderlig. - Gå så. Løb.
- Du glemte fødderne. - Jeg tænkte, det var sjovt.
Lokkemaden stikker af!
- Calvin. - Beklager, gutter. Han er min kok.
- Mad før vennerne. - Fang dem. Vi bruger dem som lokkemad.
Ja. Hører du det, Calvin? Du er medlem af lokkemadklubben.
Det er godt.
Manner. De virkede meget vrede. Bare de ikke stemmer mig ud af klubben.
Udsmidningsceremonien er brutal. En masse syngen.
Beklager. Men klubben virker ikke fantastisk, så ...
Jeg forstår godt, at bideriet har været lidt nederen.
Nej. Det hele. Dine venner, jeres væremåde og de ting, I gør.
Som vi styrer verden stille og roligt uden problemer?
Vi holder en prisfest, hvor vi alle får trofæer.
Vi får brug for en kok. Bare rolig. Det er en anden ø.
- Du godeste. Bådhuset. - Hvilket bådhus?
På den anden side af øen og med en båd.
- Kom du først i tanke om det nu? - Ja. Det er gammelt. Ingen bruger det.
Der er måske kun en jolle, men det er forsøget værd.
Vi kan ro hjem til mig i aften og nå en godnatdrink.
Jeg synes ikke, vi skal sejle ud på åbent hav i en jolle i stormvejr.
Vinden er ved at falde til ro, og det er ikke ligefrem et åbent hav.
Jo, det er. Vi er en time fra fastlandet.
Nærmere fem minutter. Måske 15 i jollen.
- Afhængigt af, hvem der ror. Ikke mig. - Hvad? Hvorfor var vi så længe om det?
Du har ingen hemmelig ø, vel?
Man giver ingen bind for øjnene for en kort tur.
- Jeg sejlede et par omgange. - Åh gud.
Tror du, vi alle kan være i jollen?
Ja da. Jeg tror, jeg kender vejen. Skal vi snakke, mens vi går?
Men stille, da der er mange grupper, der jagter os.
Mens vi går, kan du måske overveje en rimelig og delvis refusion,
da det ser ud til, du ikke skal lave morgenmad.
- Jeg hader, når han gør det der. - Intet bådhus der.
- Jeg hader også, når du gør det der.
Det er, som om du ikke ved, hvor vi skal hen.
Tænker jeg på det rigtige bådhus? Pokkers.
Nu virker det, som om jeg fandt på det.
- Hvad? - Men gåturen var dejlig.
Der er det.
Jeg er ret sikker på, det er bådhuset med jollen.
Vent. Var det en jolle eller et diskotek? Det var et sejt bådhus.
- Hvad i ... Hold op. - Jøsses, Samuel. Du går for langt.
Jeg troede, vi skulle slå som tossede med kæppen.
Nej? Okay. Undskyld.
- Jeg kunne intet mærke. - Du blev ikke slået. Det blev jeg.
- Nå, men alt forladt. - Åh gud.
Jeg bryder mig ikke om at blive bundet.
Det prøvede jeg at sige, da I bandt mig den første gang.
Bundet to gange den samme dag. Er det din rekord?
- Ikke for mig. - I hører ikke efter.
Der er en båd i bådhuset. Vi kan bruge den til at sejle herfra.
Lokkemaden forsøger at narre os igen.
- Beklager, lokkemad. - Måske. Der er måske en båd.
Hold op med at sige det. Vil en af jer kigge efter?
- Helt derovre? - Jeg gør det.
Det mindst bidske, jeg kan gøre.
Tænk, at du ville forlade os, Calvin.
Jeg ville ellers lade dig smage min lama.
Vi ville hente jer alle først.
Ja, alle sammen, sådan cirka.
- Den er her. Jeg vil sidde foran. - Jeg vil ikke sidde med Laske.
- Hov, hov! - Undskyld.
Men du ved, hvordan du er i både. Okay, kom så, Calvin og Calvins kok.
I kan hoppe derhen, ikke?
Farvel, Babylonø. Vi ses til næste år.
Held og lykke, Hubert, hvor du end er.
Du får en regning fra min hudlæge.
Nej, gutter. I kan ikke efterlade jeres ven.
- Ven? - Hvorfor kalder vi ham en ven?
- Arbejdsbekendtskab. - Jeg er hans svoger.
Kan vi tage af sted og drøfte det i båden?
I kan ikke efterlade Hubert. Han kan komme til skade eller måske dø.
- I får dårlig samvittighed. - Ikke så dårlig.
For jeg vil ligge i min seng.
Indimellem må man tage svære beslutninger.
Man må være stærk, burgerfyr. Det er dét, øen handler om.
- Ja. - Synes I, lidt medfølelse er svagt?
Lidt anstændighed? Det er måske ikke let, men det er helt sikkert stærkt.
Det synes jeg.
Kan vi begynde at bakke hen mod bådhuset?
Nik, og tag et skridt ...
Jeg tror, den selvretfærdige, overlegne burgermand har ret.
Det ville være forkert og ikke stærkt at efterlade Hubert.
- Hey. - Hov.
Jeg har en idé, som jeg hader, men I vil alle synes om den.
Han har ret. Jeg kan lide den. Han er bare god lokkemad.
Ja. Jeg har lyst til at spise ham.
Det er tredje gang i dag.
- Du har slået min rekord. - Tak.
Der kommer han.
- Han er nøgen. - Han er i god form, ikke?
Er alle klar med presenningen?
I ser ikke klar ud. Hvor er presenningen?
- Nåh, ja. Presenningen. Hvor lagde vi den? - Du godeste.
Hvad laver du her?
Vi øver, hvordan man slipper fra kedelige samtaler.
- Det er faktisk rigtig sjovt. Kom med. - Jeg kan ikke, mor.
Hvordan skal jeg huske alt det? Jeg kan aldrig blive en voksen.
Ingen vil invitere mig til deres cocktailparty.
Hvordan husker jeg at komme for sent,
bordskåner, dobbeltdip ikke, stil folk personlige spørgsmål,
højst to en halv drink, lås badeværelsesdøren,
før jeg tisser, tak værten, og gå ikke sidst?
Det er for meget. Jeg kan ikke.
Tina, det var alt fra start til slut!
- Du gjorde det! - Gjorde jeg?
- Flyttede festen herind? - Ja. Det er her, de seje børn er.
Hvor gemmer de sig?
Lær os at smigre strisserne, når de kommer på grund af larmen.
Ja, lad os gøre det. Jeg er strisserne.
- Hvad foregår der her? - Goddag, betjent.
Får denne dans dig til at ville deltage i festen?
Ja. Det ændrer alt.
Det virker realistisk.
Jeg beklager det med din arm. Du hedder Bob, ikke?
- Jo. - Send bare lægeregningen ligesom de andre.
Er der andre, der har lyst til is?
- Ja. - Is.
- Elsker ham. - Jeg betaler. Har nogen et par bukser?
Jeg vil gerne hjem.
Nej, nu ved du, hvor den hemmelige ø er.
- Vi må desværre dræbe dig. - Hvad?
Det er gas. Men du skal spise is.
- Det er ikke sjovt uden dig. - Hvem skal vi ellers kaste krymmel på?
Fantastisk.
Tekster af: Vibeke Petersen