- Ole hyvä. -Kiitos. Kiire päivä edessä.
Miksi pyysit pussia, jos syöt ruoan täällä?
- Minä lähden. -Niinkö?
Lapset. Hyvähän se on että on kiire, Teddy.
Minulla on kipsilevyduuni, ja hoidan mökkiä Craggy Neckissä.
Tänään sataa, joten panen puutarhakalut terassin alle.
Haloo. Hei, herra Handley. Kuumavesivaraajasi?
Kyllä, voin tulla. Nähdään.
- Otin taas työn. Miksi? -Rauhallisesti nyt.
- Minä hoidan Craggy Neckin. -Mitä?
Haluan käydä kauniissa paikassa ja raahata puutarhakaluja.
- Ota meidät mukaan! -Siitä olisi iso apu.
Jos te lähdette rantataloon, minunkin pitäisi.
- Voimme sulkea hetkeksi. -Entä jos ihmisiä tulee syömään?
- Aivan. Totta. Minä... -Vitsi vain, isä.
- Olemme perillä. -No niin!
Olemme rannalla.
Ihana näkymä. Meillä on sama meri, mutta tämä on parempi.
Tämä on rannalla.
Ravut tuovat varmasti sanomalehden.
- Tämä vasta on elämää. -Maisema on upea.
Katsokaa noita kiviä.
- Alas, Gene. -He rakastavat tätä.
- Pystyn. Olen vahva. -Hyvää työtä, isä.
Miten hienoa. Ovi on auki.
- Kurkataanko sisään oven takia? -Miten muuten suljemme oven?
- Olemme sisällä. -Miten se tapahtui?
Olette luvatta jokun talossa.
Tämä on teknisesti mökki.
Aivan laillista. Suljemme oven.
- Murtaudummeko sisään? -Perheenä. Kaikki hyvin.
Tule seisomaan vierelleni. Tämä tuntuu lomalta.
Ei. Mennään. Tosi hienoa. Tunnen oloni köyhäksi.
- Seisotaan tässä pari sekuntia. -Hyvä on. Lähdetään sitten.
- Mutta emme koske mihinkään. -Emme.
- Olen hulluna veneisiin. -Nuo taitavat olla omistajat.
Söötti pari. Vähän ikäeroa, mutta ei se mitään.
He matkustelevat. Herttaista.
Kalteva torni. Pari kinkkua.
Hankitaanko vene? Ja tilataanko venelehti?
Mikä sormus! Näyttää diskopallolta. Hänellä on Studio 54 kädessään.
Ostan veneen. Suuren.
Mitä me teemme? Meidän pitää lähteä. Tulkaa, lapset.
Meidän on mentävä.
- Voi luoja. Pelihuone. -Tervetuloa hupimaahan.
Unohdin ostaa talon, jossa on tilaa biljardipöydälle.
Lähdetään, mutta ensin opetan teidät pelaamaan.
Osaamme kyllä. Pallot rullataan ja niitä kopautetaan. Voitan.
Olen parissa asiassa hyvä, ja biljardi on yksi niistä.
- Missä muussa? Ei hampurilaisissa. -Valmistautukaa ukkoseen.
Tina, siirry sivuun. En halua paineaallon iskevän sinuun.
- Vau. -Se oli surkeaa.
En ollut varma, joten sanoin "vau."
Johtuu kepistä. Se on aivan käyrä.
- Ei minusta. -Eihän tätä voi käyttää.
Tämä on suora. Kulmapussi, toivottavasti sinulla on nälkä.
- Perhana! -Vau. Oliko se hyvä?
- He hiihtävätkin. Urheilullisia. -Tiedättekö, keneltä sain vettä?
- Jääkaappi! Se tuli ovesta. -Hyvänen aika.
- Mitä teet? -Haluan tietää, keitä he ovat.
Millaisista kirjoista ja musiikista he pitävät.
- Vai niin. Nuuskit. -En nuuski. Tarkkailen.
- He kiipeävät vuorille. Siistiä. -Tarkkaillaanko tuota huonetta?
Kotitoimisto. He saavat postia. Hienoa.
Saimme nimen! Larry Goodwin.
Miksi heillä on näin monta kelloa? Paljonko aikaa?
Outoa. Kaikki pysähtyivät klo 15.13. Ei, hetkinen. Ne liikkuivat.
Taisin selvittää asian. Niissä lukee Goodwin.
Larry Goodwin on rikastunut kelloilla.
Niin heillä on siis varaa rantataloon. Olimme väärässä.
Pitäisikö laatikon avautua itsestään?
- Se vain avautui. -Niin. Miten outoa.
- Hääkuva. -Hetkinen.
Nainen näyttää erilaiselta kuin muissa kuvissa.
Totta. Hänellä on erilainen otsa.
- Kävi varmasti leikkauksessa. -Hän on eri vaimo. Ensimmäinen.
Larry vaihtoi hänet nuorempaan ja kauniimpaan.
- Mikä sika. -Sitä luulee tuntevansa jonkun.
- Perhana. -Perhana. Täällä on joku.
- Sanotko noin, koska voitan? -Piiloon.
Bob? Linda? Oletteko täällä?
- Joo. -Miksi olette talossa?
- Hyvä kysymys, Teddy. -Niin, Bob. Miksi olette talossa?
- Linda? Hyppää milloin vain. -Hei. Tämä ei ole terassin alla.
Miksi pakotit meidät sisään, Bobby?
Kiitos, Lin. Anteeksi, Teddy. Emme olisi saaneet.
Kurkitteko vähän? Ymmärrän.
- Kävittekö kylvyssä? -Mitä? Ei.
Miksi tulit tänne? Tulimme, jotta sinun ei tarvitse.
Alkaa myrskytä. Halusin varmistaa, että talo on lukossa.
Larry Goodwin arvostaisi sitä.
Enemmän kuin ensimmäistä vaimoaan, joka uskalsi ikääntyä.
- Mitä? -Älä pidättele, äiti.
En tiedä mitään Larrystä. Hän kuoli ennen kuin aloitin.
- Onko Larry kuollut? -Larry on kuollut!
Traaginen onnettomuus. Hän liukastui katolla ja putosi kivien päälle.
- Kivillä tuntuu olevan trauma. -Vaimo Helen on herttainen.
- Hän näki sen ruusutarhasta. -Voi luoja.
Entä jos pieni kakkosvaimo ei vain nähnyt kuolemaa?
- Ehkä hän aiheutti sen. -Tietenkin.
- Hän tappoi miehen rahojen takia. -Hän on musta leski!
Olemme tappajan tyylikkäästi sisustetussa talossa!
- Sisustus on tyylikäs. -Ihan jees.
Hei. Ei Helen ole murhaaja.
- Miten vakava syytös. -Murha on vakava rikos.
- Nyt lähdetään. -Etsitään ensin todisteita.
- Tämä on ratkaisematon murha. -Olemme sen Larrylle velkaa.
- Ette ole tosissanne. -Hänen silmänsä ovat käärmeen.
Jos poistetaan lämmin hymy, hänellä on murhaajan kylmä katse.
Jos poistaa nenän, hän näyttää oudolta.
Jos poistaa puolet kasvoista, hänellä on kasvojen puolikas.
Kyse on Helenistä. Hän oli puutarhassa Larryn pudotessa.
Vuorikiipeilijä Larry putosi muka omalta katoltaan?
Ei hän pudonnut. Helen työnsi hänet!
- Ei. -Todella kaukaa haettua.
Mitä muuta voit kertoa Larryn "onnettomuudesta?"
Se oli outoa. Hän nojasi kaiteeseen. Poliisit sanoivat sen olleen löysä.
- Vaimo löystytti sitä. -Miten? Taikuudella?
- Mikä irrottaa naulan puusta? -Vasaran takaosa. Se juttu.
- Missä hän pitää työkalujaan? -Ei hänellä ole.
- Unohtakaa koko juttu. -Mitä, Teddy?
Hän palkkasi minut seuran takia. Ei hän ole murhaaja.
Hän on söötti, pieni nainen. Ei pieni. Normaalikokoinen.
Mahassani surraa puhuessani hänestä.
- Oletko ihastunut Heleniin? -Mitä? En.
Onko hän sinuun? Pudottaako hän juttuja, jotta kumarrutte?
Joskus juomme teetä ja juttelemme pari minuuttia.
- Voimmeko puhua kaksin, Linda? -Emme.
- Mitä? Olen jonkin jäljillä. -Ei.
Pilaat vain Teddyn mahdollisen suhteen.
Helen on yksinäinen. Teddy sopii sellaiselle naiselle.
Tai kenelle tahansa. Teddyn pitäisi deittailla, jos joku pyytää.
- Paitsi jos hänet murhataan. -Sekin sopii Teddylle.
Voi luoja!
- Laskeutuiko Larry kiville? -Joo.
- Näetkö kuvassa jotain outoa? -Ukko näytti hyvältä shortseissa.
Kiviä ei ole!
Aivan! Helen asetteli kivet tullessaan paikalle.
Hän työnsi Larryn niitä vasten varmaan kuolemaan.
- Hätäisiä johtopäätöksiä. -Kerrassaan työntäviä?
Miten katolle pääsee? Rekonstruoimme kohtauksen.
Siellä myrskyää kovasti.
En kuule! Myrsky on voimakas!
- Älä mene. Liian vaarallista. -Kaikki on hyvin. Vau!
Hyvä on. Teemme sen sisällä.
- Äidin tukka on kamala. -Niin. En voi katsoa sitä.
- Et voi katsoa poiskaan. -Katson sivulle.
Luulen, että se meni näin. Bob, sinä olet Larry.
- Söötti, kuollut Larry. -Voi luoja.
Olen Helen. Olen paha, ja haluan rahasi. Kiville siitä.
Auts, selkäni. Oliko pakko työntää?
Sillä tavalla se tapahtui, äiti.
- Helen ei ole murhaaja. -Selkäni on huonossa jamassa.
Hyvä on, iso vauva. Autetaan sinut sohvalle.
- Isän tukka on kamala. -Niinhän se on aina.
- Kas näin. -Ei olisi pitänyt tulla tänne.
Rauhallisesti. Myrsky se vain katkaisi sähköt. Ei minua pelota.
- Helen. Hei. Tulit kotiin. -Se on hän.
- Hänellä on fantastinen tukka. -Kysytään kampaajaa.
Luulin sinun olevan New Yorkissa.
Halusin viettää pari päivää kesämökilläni.
Keitä nämä ihmiset kesämökilläni ovat?
Ystäviäni. Belcherin perhe.
- Pyysin heitä... -Viekää likaiset lapsenne täältä!
- Anteeksi, Helen. -Vitsi vain.
Tosi hyvä ja pelottava vitsi. Eikö hän olekin hulvaton?
Hyvä, että olette täällä. Onneksi tiet olivat auki.
- Tervetuloa. Olen Helen. -Nimeni on Bob.
Tässä ovat lapseni. Tina, Gene ja Louise, ja vaimoni Linda.
- Hauska tavata. -Katsot paljon silmiin, tyttönen.
- Kuolettava kädenpuristus. -Kiitos. Olen tiukka.
Meidän pitää lähteä, kun tiet ovat vielä auki. Tulkaa.
- Etkö halunnut ratkaista rikoksen? -Turvallisuus ennen kaikkea.
- Mitä välipalaa sinulla on, Helen? -En voi seisoa.
- Oletko kunnossa? -Joo. Hän vain esittää.
- Ei. Vaimoni työnsi minua. -Daamin työntö.
- Tiedäthän sinä. -Louise.
Minulla on kipulääkkeitä ajoilta, kun käytin niitä. Haluatko?
- Kiitos. -Ei hän halua.
- Haluanpa. Kiitos. -Tulen heti takaisin.
Näettekö, miten kiltti hän on? Pitääkö hän minusta?
En osaa sanoa. Hän oli haluton antamaan välipalaa.
Meidän pitää lähteä, Bob. Hän on tappaja.
En voi, sillä työnsit minua.
Katsotaan tämä loppuun. Tämä voi olla uramme läpimurto.
Hän tappaa meidät tunnissa 90 % varmuudella.
Hän on kiltti nainen, jonka mies putosi katolta.
- Onko jollain partavettä? Gene? -Ei. En saa.
Ennen kuin todistan käyttäväni sitä vastuullisesti.
- Minulla on kurkkupastilli. -Anna se.
Tuo nainen on mur... enneito.
- Se oli tarina murenneidoista. -Kiitos, äiti.
Eivätkö ne olekin upeita? Hei, Helen.
- Hei. Ole hyvä. -Hups. Mitä tapahtui? Hullut kädet.
Hyvä, että sitä riittää. Ole hyvä.
- Bobby! -Olette hassu pari.
Tällaista myrskyä ei olekaan ollut aikoihin.
Lukitsin kaikki ikkunat. Mitään ei pääse sisään. Ai, vettä.
- Hän voi yrittää myrkyttää sinut. -Haluatko kuolla, isä?
Ei kukaan myrkytä pillereitä, vaan ruokaa tai juomavettä.
Mikä olisi nyt hyvää? Lämmin kaakao.
Vaahtokarkit olisivat kivoja, mutta minulla ei ole niitä.
- Sinulla on auto. -Ei minulle, kiitos.
Emme pidä lämpimästä kaakaosta.
- Et voi puhua puolestani. -En tiennyt, etten pidä siitä.
- Et pidä. -Voisin juoda tätä litroittain.
- Se poltti kieltäni, mutta hyvää. -Teddy on kuollut. Kuin kivi.
Kipulääke alkaa vaikuttaa. Selkä tuntuu... paremmalta.
- Otin pari. Ymmärrän. -Ne ovat hyviä. Haluan lisää.
- Otan aina lisää. -Ikävää, että miehesi kuoli.
Hän oli hyvä mies. Hyvä, hyvä.
- Hänellä oli hyvä maku. -No, hän valitsi minut.
Tarkoitan koristekiviä.
Kiinteitä ja kulmikkaita. Valitsiko Larry ne?
Ei, minä valitsin ne. Larryllä oli surkea kivimaku.
- Sinä siis valitsit ne? -Miten mielenkiintoista.
- Hyvin kiintoisaa. -Hyvin kiintoisaa.
- No jaa. -Ei minusta.
Larry oli siis vuorikiipeilijä.
Larry? Ei, minä olin. Raahasin hänet vuorille.
Hän sanoi minua "Mount St Heleniksi."
- Oliko hän huono kiipeilijä? -Tosi huono.
- Aivan kömpelö. -Tyypillistä Larry.
Sinulla on ihastuttava koti. Larry huolehti sinusta hyvin.
Ei. Hän testamenttasi lähes kaiken hyväntekeväisyyteen.
Paitsi tämän kodin. Ja New Yorkin ja Aspenin talot.
Minulla on kakkahätä. Tuleeko kukaan mukaan?
- Perhekokous. -Joo. Minuakin kakattaa.
Tulkaa. Yritä edes, Bobby.
Ei. Jään tänne Henryn kanssa.
- Helenin. -Nimeni on Bob.
Hän valitsi kivet. Hän on syyllinen. Lapset pitää saada pois täältä.
Mutta Larry oli kömpelö. Ehkä hän putosi katolta.
- Ja lahjoitti rahansa pois? -Niin.
Mistä tiedämme, onko se totta?
- Lähdetään kauniista tappotalosta. -Omaan kurjaan asuintaloomme.
Hyvä on. Jos joku kysyy, selvitimme jutun upeasti.
Sitä tulee kuin aisaa. Sadetta. Se on ilmaisu. Ymmärräthän.
Sinulla on upea perhe. Ja Teddy.
Sinulla on upea perhe ja Teddy.
Ja Linda luulee, että tapoit miehesi.
- Niinkö hän luulee? -Kyllä.
Hän luulee, että löystytit kaiteen ja työnsit hänet kiville.
Mutta hän on hullu. Olet kiltti. Vettä tulee kuin aisaa.
Alan käyttää sitä. Kreisi sanonta.
Kaikki kävivät kakalla. Lähdetään, Bobby.
En usko teidän käyneen kakalla.
- Mitä? Kävimme. -Jokin haisee. Eikä vessa.
Tiet ovat veden peitossa.
- Teidän on nukuttava täällä. -Ei. Uimme kotiin.
Vaadin. Olen hyvin itsepäinen.
Minulle sohva!
- Uskotko Helenin olevan tappaja? -Kyllä.
Mutta jos kuolemme, voimme yhtä hyvin pelata.
- Uskon hänen olevan syytön. -Hän syö ihmisiä. Kuin Pac Man.
Pac Man syö kummituksia ja hedelmiä. Älä sekoita häntä tähän.
Helen. Nukunko huoneessasi? Lattialla? Ei lattialla?
Sängyssä kanssasi? Kuin lusikat? Se sopii.
Haluatko olla suuri lusikka? Vai minä? En ole ajatellut.
Otan ekan vahtivuoron. Vaihdetaan parin tunnin päästä.
- Hyvä on, Gene. -Olen vaimosi, Linda.
- Hiero kasvojani. -Linda.
- En nähnyt sinua. -Koska hiivin tähän.
- Tulehan kävelylle. -Ei, minua väsyttää.
Tule nyt. Tartun käsivarteesi. Tule mukaan. Näin.
- Miksi haluat tänne? -Haluan puhua kanssasi.
Täällä katollako?
Miehesi sanoo sinun uskovan, että tapoin aviomieheni.
- Hän on lääkepöllyssä. -Uskot minun tehneen sen.
Peräännyt lähestyessäni sinua. Katolla. Jossa mieheni kuoli.
- Kuollut... Larry. -Katsohan. Biljardimies.
- Teehän tietä, Gene. On se aika. -Hullu iskä.
Puhunko oudosti? Pelataan.
- Hei. Missä äiti on? -Hän lähti Helenin kanssa.
Helen halusi kysyä: "Miksi luulet minun tappaneen aviomieheni?"
- Miksi hän halusi kysyä sitä? -Kerroin Lindan uskovan niin.
- Miksi kerroit? -Koska olemme ystäviä, Gene.
Voi luoja. Minun pitää löytää hänet!
Pysähdy, niin minäkin.
Varovasti. Seisot lähes juuri siinä, mistä Larry putosi.
- Se on liukas. -Varovasti, tyttö!
Hetkinen. Olit siis ruusutarhassa Larryn pudotessa.
- Niin, olin ruusutarhassa. -Miksi emme näe sitä täältä?
- Voimmepa. -Niin. Se on kaunis.
En tappanut Larrya. Rakastin häntä. Siis tykkäsin.
Tykkäsin mennä hänen kanssaan naimisiin. Olla naimisissa.
Hääpäivämme oli rankka, mutta en ole murhaaja.
Ajattelin hänen tappamistaan. Mutta kukapa ei ajattelisi?
- Niin. -Koska hän kuoli.
- Pelastit minut. -Tietenkin.
Muuten kaikki olisivat taas luulleet että olen tappaja.
Kiitos. Anteeksi, että epäilin sinua murhasta.
- Et siis tehnyt sitä? -En tietenkään.
- Etkä työntänyt häntä? -En työntänyt ketään.
- Annahan hali. -Työnnän sinua!
- Kasvoni. -Vitsi vain.
- Päästä hänet! -Ei, Louise! Hän on syytön.
Auts, niskani! Tosi terävät.
- Varo. -Päästä irti.
Anteeksi. Emme saa leikata hänen kynsiään.
Anteeksi, Helen. Montako kertaa pitää sanoa?
- Helen ei ole murhaaja! -Tiedän.
Hän pyysi anteeksi. Olemme nyt ystävät.
Tietenkin. Hän on hieno nainen.
Hänellä on kiinnostava solisluu ja täydellinen otsa...
Ei minun pitänyt sanoa tuota.
- Varo -Teddy!
Vierashuone! Auts!
Ja makuuhuone! Katto pitää korjauttaa! Ihana maaperä.
- Elän! -Putosit tosi pitkälle.
- Ja kauas. -Miten selvisit?
Kaaduin lattialle ja pystyn tuskin kävelemään.
- Voihan sitä vain pudota katolta. -Minä putoan jatkuvasti.
- Tarinasi pitää paikkansa. -Hyvä, että olet OK.
- Tarkoititko sanojasi? -Kyllä.
Olet kaunis ja sinulla on hyvät solisluut.
Jos ottaisit hatun pois, otsasi menisi täydellisesti.
- Suloista. -Tule sisään.
Katsohan. Mutalaatikko.
- Löysin jotain, Henry. -Huomaan.
Vanhan työkalupakin. Tiedän, miksi hautasit sen.
Et halunnut Teddyn näkevän sitä, jotta hän tulisi korjaamaan juttuja.
- Aivan. -Pidät hänestä.
Ei hätää. En kerro kenellekään salaisesta työkalupakistasi.
Et taida muistaa tästä muutenkaan mitää.
- Mennään sisään. -Emmekö ole sisällä?
Sinä ja Teddy voitte tulla ravintolaamme. Me tarjoamme.
- Mitä? -Millainen ravintola se on?
- Pikaruokaa. -Se sopii.
- Minä tulen. -Täydellistä. Odotan.
Hieno seikkailuloma.
- Sattuu kovasti. -Pidä tappavan hauskaa!
- Tappavan hauskaa! Nähdään! -Heitä vielä pilleri.
- Ajakaa varovasti. -Vielä yksi. Kiitos.
- Älä tapa ketään! -Uskomatonta!
Tosi söötti. Mennään murtautumaan jonkun toisen taloon.
Rakastun Heleniin
Kukaan ei tiedä Miten kovasti voi rakastua
Itsevarmaan, vahvaan elämäniloiseen leskeen
Kukaan ei tiedä miten kovasti voi rakastua
Pillereitä popsivaan, pitkäkaulaiseen leskeen
Suomennos: Kristiina Smith www.sdimedia.com