Acum trei săptămâni, un dom invizibil
s-a prăbușit pe Chester's Mill,
despărțindu-ne de restul lumii.
Domul ne-a testat limitele,
forțând pe fiecare dintre noi să se confrunte cu proprii noștrii demoni...
furie...
durere...
teamă.
Dumnezeule.
Acum, pentru a supraviețui,
trebuie să înfruntăm cel mai periculos adversar...
inamicul interior.
Mai ști despre ce am vorbit?
Ce trebuie să faci pentru Barbie?
Tot ce e nevoie.
Christine și Eva te folosesc.
Vor să devii ca ele.
Barbie nu e așa.
Și toți din Aktaion sunt morți.
Suntem pe cont propriu.
Abby!
Îmi pare rău,
dar nu voi putea niciodată să fiu ceea ce vrei.
- Ce se întâmplă? - Trebuia să mă întâlnesc cu Sam.
De ce ar trebui să îl ierți?
A omorât-o pe Angie!
Trebuia să-i spui să se ducă dracului.
Acum te recunosc.
Ți-ai revenit.
A patra vertebră cervicală
este fracturată.
Nu vei mai merge niciodată.
Dacă așa e cel mai bine,
atunci vreau s-o fac.
Nu!
Să-l scoatem de aici!
Ce s-a întâmplat?
Du-mă la caverne.
Adu-mi-l pe Sam.
Hei, ce naiba faci...
Hei!
Dale! Dale, ajută-mă!
- Ajutor! - Eva!
Vin acum!
Dale, nu face asta. Dale!
- Nu. - Audrey, nu!
Ce naiba faci?
Nu e nimeni să ne îndrume.
Trebuie să sar.
Stai! Nu face asta!
Stai!
O stea căzătoare!
Nu pot fi toate stele căzătoare.
Aici, băiete, Indy.
E tot ce ai?
Trebuie să ai curaj pentru asta.
Indy!
E un câine; ne poate auzi.
Încerc să nu-l sperii.
Indy nu e un liberal.
Nu se sperie din orice.
Indy!
Stele roz?
Nu începe din nou cu prostia aia.
Jim, privește.
Ce naiba?
Stelele căzătoare iau foc.
Steaua aia chiar ne-a lovit?
Oh Doamne.
Arată ca un meteorit!
Syncronizare și traducere: ɅNÐREEɅ
Cel puțin steluțele roz par să-i calmeze pe toți.
Audrey a spus, "Nu e nimeni să ne îndrume."
Probabil s-a referit la Christine.
Unde este?
Nu știu, dar până ajunge,
trebuie să ne asigurăm că orașul rămâne în siguranță.
Din cauza domului?
Spune-mi că o să ne ferească
de meteoriți.
Ne-a protejat împotriva
celei mai mari comparabile încărcături non-nucleare militare.
Impactul unui meteorit este de mii de ori mai puternic.
Da, așa e.
Trebuie să fie o soluție.
Nu ești cineva care să nu facă nimic.
Mă duc la turnul pompierilor.
Din el poți vedea întregul oraș.
Deci, eu pot supraveghea pagubele, verificați dacă domul a protejat toată aria.
- Noi când plecăm? - Cum, ...noi?
Dacă pentru tine nu e destul de "sigur", pentru mine e de ajuns.
Ok.
Deci mergem spre biroul șefului pompierilor.
Primim cheia.
Cheia ne asigură intrarea în turn.
"Rusty o iubește pe Linda."
Da, Linda a fost șeriful nostru.
A murit când domul s-a magnetizat.
Domul a atras-o.
Și dacă s-a întâmplat asta peste tot?
Ai văzut câți meteoriți au fost.
Unii vor supraviețui.
Da, unii vor supraviețui impactului inițial,
dar apoi resturile care au fost respinse în orbită,
se vor întoarce.
Și soarele va dispărea în spatele unui nor de praf,
și va veni o furtună de foc.
De unde ști asta?
Sunt antropolog.
Studiem nivelul de extincție al evenimentelor.
Da, ei bine, s-ar putea să te înșeli.
Posibil,
dar nu cred.
Resturile cad acum.
Întotdeauna am crezut că ne vom cauza singuri sfârșitul.
Război nuclear, încălzire globală...
Vedem zidul de cărămidă venind,
dar ne izbim de el oricum.
Toate aceste persoane.
Cu miliardele.
Știi, ne pierdem atâta vreme
încercând să găsim o soluție de a evita asta,
și acum,
dacă am putea găsi un mod de a-i aduce înăuntru.
- Ușa roșie. - Ce?
Este o intrare. Îi putem anunța.
Trebuie să ajungem la Bird Island.
De ce vrei să ajungi la Bird Island?
Aktaion e acolo.
Ei trebuiau să comunice într-un fel cu lumea din exterior.
Există o intrare, ok?
Știu. Am mai folosit-o înainte.
E o încercare relativă, și e o alternativă,
dar pentru oricine e viu dincolo de dom,
e singura alternativă pe care o are.
S-ar putea să nu fie o idee bună.
- Eva, unde este cheia? - Ce cheie?
Cheia pentru trapă.
Credeam că tu o ai.
- Nu, am lăsat-o aici. - A căzut?
Începe să cauți. Trebuie să găsim cheia.
Fir-ar să fie!
Poate că e un lucru bun că suntem blocați.
Ce poate fi bine în asta?
Dacă am reuși să trimitem un asemenea mesaj către cei din afara domului,
amândoi știm ce s-ar putea întâmpla.
Ar începe un haos.
Oamenii s-ar omorî unii pe alții
să ajungă la ușa aia.
Și ăia sunt oamenii care ar ajunge aici.
Oameni ca Big Jim sau Julia.
Oameni interesați doar de persoana lor.
Chiar și dacă am putea să ne descurcăm cu ei...
Problema gravă ar fi: Cu ce-i hrănești?
Miile,
10000 de oameni care ar ajunge aici.
Resursele noastre sunt deja la limită.
Ești un om bun, Dale.
Vrei să faci ceea ce ar fi bine,
dar uită-te aici.
Nu mai e vorba despre rău sau bine.
E despre supraviețuire.
Supraviețuirea acest oraș.
Da, dar nu-i poți lăsa pe cei de afară
să moară pur și simplu fără să faci nimic.
Prea multe poveri.
Prea multe greutăți pe umerii tăi.
Toate pot să dispară.
Ce vrei să spui?
vreau să spun...
fără griji.
Fără teamă.
Fără îndoieli.
Poți să fi liber, la fel ca mine.
Alătură-te unui proces mult mai mare.
Poți să evoluezi.
Simți asta, Dale?
Atracția?
Știu că poți, așa cum am putut și eu.
Asta e înrudirea.
Este armonie acolo.
Este pace.
Libertate.
Vei rămâne tu însuți.
Cu aceleași gânduri și dorințe.
Încă ai dorințe, nu-i așa?
Ai ascuns astea?
Eu...
Dale, unde pleci?
Spre Bird Island.
Dale!
Aia a fost...?
Impactul unui meteorit.
Da, ca și al celui care a omorât dinozaurii.
Se fisurează domul?
Ce dracului se petrece?
Nu știm.
Dar pare o apocalipsă afară.
Nu. Întrebam de ce m-ai adus aici?
Eva o să te omoare.
Dar și eu doream asta.
Cum poți să spui asta?
E necesar acestui Grup.
Folosesc toate medicamentele de durere.
Și dacă și alții se îmbolnăvesc?
Supraviețuirea Grupului este pe primul loc.
Medicamentele, oricum, vor fi folosite.
Durerea te face să spui asta.
Nu am nici o durere și știu exact ceea ce spun.
Dacă n-ai fi atât de egoist ai înțelege.
- Hei. Ho, ho, ho, ho, ho! - Hunter, poți pleca.
- Hei! - Ajutor! În Sweetbriar!
- Am nevoie de ajutor! - Doar taci!
- Vrei să mori? - Da!
Ajutor!
Dă-te...
- Ajutor! Ajutor! - Oprește-te.
Să-l încuiem în congelator.
Taci.
Nu-mi vine să cred că se supără
pe noi pentru că încercăm să-i salvăm viața.
Julia spunea că există ceva schimbat în noi...
și asta cred că e ceea ce-l face să se poarte așa.
Suntem infectați.
Minunat.
Mai mulți meteoriți?
Impacturi secundare.
Când resturile de la primul impact cad înapoi...
...se numește "ejecta." (provocat de impact)
Sau, mai ști, poate că nu e... asta...
Adică îmi spui
că acele crize care le-am avut
când spuneam "cad stelele roz..."
de fapt
profețeau sfârșitul lumii?
Uite...
Cred că nu știu ce spun.
Chiar dacă am supraviețui cu ce suntem infectați,
întreaga lume a dispărut.
Nu ne așteaptă nici un viitor.
Nu mai avem la ce să ne așteptăm.
Poate că ar trebui să ne alăturăm lor.
Grupului?
În niciun caz.
Ce rost are, Joe?
Întregul oraș
a fost infectat în acei coconi.
Frăția Grupului a învins.
Nu, n-a făcut-o.
Noi am rezistat.
Ascunde-te. Nu fă zgomot.
Rămâi acolo.
Joe, oprește-te!
Nu vă voi răni.
Ce faceți voi doi aici?
Ajutor!
Se aude cineva?
Nu-l vei lua.
Pe cine să iau?
Ce se petrece?
Junior sau Eva te-au trimis?
Faci parte din frăția Grupului?
Nu. Nu, pentru ce i-au făcut lui Abby.
Și bănuiesc că ai pe cineva în congelator
care, de asemenea, nu e în această frăție.
După tot ce ai făcut,
de ce ar trebui să te mai ascultăm?
Pentru că am omorât-o pe Christine.
Dacă Christine este moartă,
înseamnă că și infecția a dispărut?
Nu știu.
Ce infecție?
Nici o șansă, Norrie...
Eu nu am încredere în el. A omorât-o pe Angie,
și acum a ucis din nou.
Joe.
Ceea ce i-a făcut lui Angie este de neiertat.
Dar toți suntem fugari în fața frăției Grupului.
Și nu suntem foarte mulți.
-De ce are căluș?
Pentru că nu se mai oprea din țipete.
L-am luat de la Eva
pentru că vroia să-l omoare,
iar el dorea asta.
-Nu am să țip...
Nu vreau ca ei să mă găsească.
Vă mulțumesc că m-ați salvat.
Se pare că ți-ai rupt câteva coaste
în cădere.
O să te vindeci, dar va lua ceva timp.
Nu avem niciun medicament pentru durere.
-Uite.
Asta te va ajuta câteva ore.
Îți aduci aminte ce s-a întâmplat?
Eva îmi spunea că sunt un consum prea mare pentru Grup.
Și că ar fi cel mai bine
dacă aș muri.
Am spus, "Ok."
-Ce te-a făcut să te răzgândești?
-Nu știu, e ciudat.
Îmi... Îmi aduc aminte că mă gândeam
că tot ce conta era frăția Grupului.
Am simțit-o ca mult mai importantă decât propria mea viață.
Și acum nu mai e așa?
-Nu vreau să mor.
-E bine că ai revenit printre noi, Hunter.
- Imediat! Treci în frigider.
Ei nu te vor mai căuta dacă mă găsesc pe mine.
Hai, hai, hai.
-Hei. Hei.
De ce faci asta?
-N-am să mă pot niciodata revanșa pentru ce ți-am făcut,
dar măcar te pot proteja.
Vă oferă o șansă de a lupta
împotriva indiferent a ceea ce ni se va întâmpla.
Orice ai auzi,
să nu ieși.
-Liber.
Ți-am spus că au plecat.
Am auzit din nou soneria ușii.
Cine crezi că a fost aici?
-Nu știu, dar Sam ne-a salvat fundurile.
Soarele a răsărit.
Cel puțin există asta.
-Hei.
Cum te simți?
Mai bine?
Ce?
Hei.
Bea asta, ajută.
-Mă distragi de la a-mi face datoria pentru Grup.
Du-mă înapoi în Town Hall sau voi țipa.
-Da, și te vei întoarce în frigider
cu căluș cu tot.
De ce se comportă din nou așa?
-Of... Nu știu.
-Hunter, nu!
- Hei, omule, s... - Înapoi!
- Stai acolo. - Calmează-te, Hunter.
-Îți jur că dacă te apropii mai mult...
- Hunter... - Vrei să mă calmez?!
- Stai! - Nu mă lași sa-mi fac datoria.
-Unde se duc?
-Nu știu.
Dar uită-te la ei.
Sunt ca furnicile care merg într-un șir,
făcând orice le cere Regina Christine.
O adunătură de drone fără minte,
care e gata de sacrificiu pentru Grupul ei.
-Să nu mă lași să ajung așa.
-Suntem împreună.
În drumul ăsta amar,
de final apocaliptic.
Mă gândeam la Hunter.
Și-a revenit la starea ciudată
imediat după ce Sam i-a dat o pastilă de durere.
Când simte durerea,
este acel Hunter pe care îl știam dintotdeauna.
Când ia medicamente,
e ca o dronă din astea de afară.
-Joe.
-Norrie.
Oh, Dumnezeule!
Să pariem cu ce Hunter ne vom alege?
Nu știu dar dacă e o dronă, suntem terminați.
Joe.
-Norrie, te rog, ajută-mă.
Durerea mi-a revenit. Mi-e frică.
-Ce naiba se întâmplă cu tine?
-Cred că e frica.
-Ce vrei să spui?
-Când aveam nouă ani, Am... avut un accident de mașină cu mama.
A murit sub ochii mei.
N-am știut.
Îmi pare rău.
De atunci,
am rămas cu frica de a muri tânăr.
Dar... ce vreau să spun,
după ce am căzut, cred că m-am speriat foarte tare.
Dar nu am simțit asta din cauza medicamentelor.
Și apoi...
când s-au terminat pastilele,
m-am trezit resimțind acea frică.
Și sunt din nou eu cel dintotdeauna.
-Nu este durerea.
Este emoția.
-Ce vrei să spui?
Îți amintești când te-a ridicat Sam
și l-am pierdut?
Da.
A fost atunci când ai spus că adevăratul EU s-a întors.
Eram nervoasă.
Christine încercă să ne țină departe de emoțiile interioare.
Pentru că atunci când acestea ies la suprafață
ne descoperă umanitatea.
Pentru mine, e furia.
Iar pentru Hunter,
este frica.
-Ce crezi că ar fi pentru mine?
-Întristarea.
Sora ta.
De asta Christine dorea să-l ierți pe Sam.
Pentru a depăși momentul și a te alătura lor.
Nu știi ce înseamnă asta?
Tu știi?
Avem o cale de a riposta.
O cale ne a ne lupta cu Frăția.
Strânge-ți lucrurile.
De îndată ce coasta este liberă, plecăm.
Unde?
S-o găsim pe Julia.
Meteoritul ăla nenorocit probabil că ne-a ras jumătate din țară.
Nu știm dacă ce s-a întâmplat afară s-a întâmplat peste tot.
Trebuie să-i contactăm pe cei din exterior.
Oare?
Cu ce te-a ajutat până acum cunoașterea?
-Jim, dacă tot vrei să stai acolo, nefolositor,
de ce n-o faci afară de unde nu mă distragi?
-Știi, tu tot timpul ai fost Doamna Se-Poate, nu?
Prea bine.
Mă duc să-mi caut câinele.
Indy?
Indy, unde ești, băiete?
Indy?
-Te-ai răzgândit? Ai depășit starea de ”nefolositor”?
Las-o baltă.
N-are rost.
Nu e, hm...
n-a mai rămas nimeni acolo.
De unde ști?
Du-te și uită-te.
Ai nevoie de asta acum?
Da, Îl știam pe tipul care stătea aici.
Ferguson Faulkner.
Nu cred că bătrânul Ferg
și-ar fi dorit casa transformată într-un loc de tortură.
Era unul căruia... îi sângera inima...
...la bogăție.
Și...
era și bețiv.
Ceea ce înseamnă...
ne putem uita la sfârșitul lumii
în timp ce bem ceva de calitate.
Ah!
Evident, era și un iubitor de animale.
Da, le iubea atât de mult încât le omora să le împăieze.
Da.
E ceva amuzant?
Mă gândeam
cum ai fi arătat tu împăiată acolo.
S-ar fi chinuit cu părul tău, totuși.
-Și de loc cu al tău.
-O-ho, adevărat.
-Îți aduci aminte de momentul în care timpul a rămas înghețat aici?
Da, a fost în noaptea în care Barbie...
-Barbie... ce?
-Nimic. Nu contează.
Continuă-ți...
povestea fascinantă.
-Ei bine, când l-am omorât pe Lyle Chumley
în mijlocul lacului
cu, um ... bara laterală ... N-ar trebui să mai fac asta...
A început să vorbească despre sfârșitul zilelor.
Și cum lumea va fi în flăcări
într-un fel de, știi, zid de flăcări
de trei sute de metri înălțime.
Ca multe alte lucruri,
a interpretat greșit și apocalipsa.
A șasea extincție.
Ce?
Dinozaurii au fost cea de-a cincea.
Vechiul mare asteroid a venit.
Adio, triceratops; Pa, brontosaurus.
Noi... oamenii
vom fi cea de-a șasea.
Ei bine, am putea fi o specie pe cale de dispariție,
dar nu mergem pe drumul lui dodo prea curând.
Nu?
Acvariul încă n-a crăpat.
Cât crezi că ne va lua
până ca Christine să ne termine?
A spus, știi, că dacă nu-i stăm în cale,
nici ea nu ne va sta nouă.
Asta a fost înainte sau după ce ai tras-o în piept
încercând să o omori?
Aș spune...
că decât să fim șterși de pe fața pământului...
...mai bine am face noi ștergerea.
-N-are rost.
-Ce, ți-e teamă să-ți murdărești mâinile?
-Nu e vorba de asta.
Sunt prea mulți!
Uite, tu și cu mine...
nu prea părem un grup de rezistență;
nu fără o cale de a transforma oamenii înapoi.
Ascultă, eu zic să luăm astea.
Eliminăm cât mai mulți din, uh,
acești hoți de cadavre.
Să fim, știi, să facem o ultimă poziție
ca, uh, Butch și Sundance.
Încluzând și partea în care amândoi mor?
Vezi, asta-i partea pe care nu ai înțeles-o niciodată.
De când a căzut domul,
ăsta a fost singurul efect care putea să urmeze.
Ai dreptate.
Nu pot să cred că am spus-o,
dar... ai dreptate.
Atunci...
în cele din urmă, se întâmplă, nu?
În final, uh, renunțăm la tot ce...
partea însorită,
la experienta lui Pollyanna, hm?
Vorbind toate prostiile despre cum cupola e aici pentru a ne salva.
Oh, nu.
Am avut dreptate.
Oh, domul există aici pentru a proteja.
Dar nu pentru a ne proteja pe noi.
Ghicesc că asta înseamnă că n-am să apuc să văd Parisul.
Parisul?
Regret multe alte lucruri înainte...
de a ajunge în acel mizer ciudad</> (oraș).
Asta e în spaniolă.
Știi, Sunt surprins că, uh, n-ai ajuns acolo,
fiind, uh...
toți la fel de cosmopoliți ca tine.
Surprinzător cum cineva ca tine își termină drumul într-un loc ca ăsta
în Chester's Mill, să fiu sincer.
Cum s-a întâmplat asta?
Peter Shumway.
Corect.
Știi, trebuie să-ți mărturisesc,
n-am putut să îți înțeleg niciodată alegerea.
-Spune-mi ceva ce nu știu.
-Nu știu.
Era doctor... poate mă gândeam la siguranța mea.
Și ai găsit-o?
Știi că Peter era un dezastru.
Nu-și putea avea nici singur de grijă.
N-am simțit niciodată cum arată siguranța sau a fi îndrăgostită
până când l-am întâlnit pe Barbie.
Și uite cum au evoluat lucrurile.
E un clișeu, nu?
Acum îndrăgostită de un fermecător întunecat, misterios individ...
apoi toate s-au deformat
când s-a dovedit a fi întunecat și misterios.
Uite-te la noi... doi foști inamici
care beau împreună, la sfârșitul lumii.
-"Foști"?
-Oh, haide, Jim.
Trebuie să ai și tu ceva regrete.
Da, bineînțeles că am.
Legate de Junior.
Cred că l-am forțat prea mult.
Vorbind de clișee.
Îți tratezi fiul ca pe o a doua șansă
de a-ți depăși propriile neajunsuri
în loc de a-l trata ca pe persoana care este.
L-ai botezat cu numele tău, pentru Dumnezeu.
Ai greșit.
Bună încercare.
Știi Julia, tu și cu mine, am putea avea câteva lucruri în comun
dar nu încerca să mă diseci
cu păreri psihanalitice ieftine.
Există un singur lucru în această viață
pe care-l regret, aceea de a permite
ca tot ce am câștigat, la tot ce am ținut vreodată...
să-mi fie luate.
Și să fiu al naibii
dacă voi mai lăsa să-mi fie luat ceva.
Indy!
Aici erai, băiete! Aici erai, băiete!
Oh, bun băiat! Te-ai întors!
Bun băiat!
Unde ai fost, hm? Oh, da.
Unde ai fost? Unde ai fost?
Acela e soarele?
Nu, ar veni dintr-o direcție greșită.
Se apropie. Ce e?
E un perete de flăcări.
Mă duc să-l aduc pe Sam.
Așa cum ai dorit.
Nu, nu! Stai!
Joe, nu te voi răni.
Ce faceți voi doi aici?
Audrey.
L-ați văzut pe Sam?
Da.
Unde?
În Sweetbriar.
Orice ai auzi, nu ieși afară.
Sam?
Ești aici?
Junior.
Hei.
Mă bucur să te văd.
Ce faci aici?
Când au lovit acele stele roz, m-am adăpostit aici.
S-au oprit?
Deocamdată.
Junior, de ce ai sânge pe palme?
De la Christine.
A fost înjunghiată.
Trăiește, dar...
ești singurul om în care am încredere.
Știi cine a făcut asta?
Nu.
Dar i-am dus corpul în caverne.
În caverne?
I-am oprit sângerarea, e tot ce am putut face.
Dar trebuie s-o ajuți.
Christine are nevoie de tine, Sam.
Ia-o înainte.
Oh, Dumnezeule, praful este atât de gros.
Nu poți vedea nici soarele.
E așa cum era înainte.
Nu-ți amintești?
Să-mi amintesc...
Să-mi amintesc ce?
Marea Distrugere.
Are loc din nou.
Cum a făcut-o și în lumea noastră, acasă.
A fost cu mult timp în urmă,
s-au pierdut foarte multe vieți.
De asta am călătorit atât de mult.
Pentru siguranță.
Acum îți amintești?
Bineînțeles.
Toate acele persoane...
nu ești îngrijorat că oricine de aici
ar putea fi cel care a înjunghiat-o pe Christine?
Ei ne-au urmat spre caverne...
ei nu sunt speciali... ca tine sau ca mine
sau ca Eva.
Barbie.
Fiecare dintre noi are un scop unic.
Asta e ceea ce ne diferențiază de drone.
Iar acum, țelul nostru este de a ne salva Regina.
Ai grijă pe unde calci.
Mulțumesc.
Nu ne ești de nici un ajutor dacă vei cădea și-ți vei rupe gâtul.
Nu mi-ai spus de ce ai adus-o pe Christine aici.
Asta mi-a cerut ea.
Ai vorbit cu Christine? Este conștientă?
Vei vedea.
Aproape am ajuns.
Haide. Ține pasul.
Junior, încetinește.
N-o putem lăsa pe Christine să aștepte.
Junior. Junior?
Ce faci?
Te rănesc, așa cum ai rănit-o tu pe Christine.
N-am avut de ales. Este malefică.
Nu ești încă de-al nostru.
Nu ești parte a Grupului.
Ști ce se întâmplă cu cei care nu aparțin Grupului?
Nu înțelegi... ea a pus ceva în noi.
Știu.
Trebuie s-o oprim.
Singurul care trebuie oprit
ești tu.
Oh, Dumnezeule.
Nu.
Nu. Nu!
Hei, oprește-te!
Te pot ajuta. Există o intrare.
Există aici o intrare!
Dale, nu-i poți ajuta.
Lumea de afară... este deja istorie.
Umanitatea, cu toate defectele sale teribile,
cu toate greșelile pe care le-a făcut... nu mai e.
Dacă va trebui să supraviețuim,
trebuie să uiți exteriorul domului.
Nu cred ca pot.
Dale.
Când vei admite ca realitate ceva ce ști deja?
Ești unul de-al nostru.
Tu și cu mine...
ești parte dintr-un ceva mai măreț.
Julia mi-a dat înapoi asta.
Ești parte a unei lumi
în care trăiai odată.
Dar nu poți salva acea lume.
O poți salva pe cea în care deja trăiești.
Cea de aici.
Te rog, Dale.
Alătură-te nouă.
Salvează-ne.
Christine e acolo.
Datorită ție.
Când va ieși, vei răspunde pentru ce ai făcut.
Cu siguranță Turnul Eiffel e...
...o baltă de fier topit.
Suntem tot ce a rămas.
Tu și cu mine, Jim.
Suntem singurii supraviețuitori de pe Pământ.
Singurele persoane în viață
pe Pământ.
Oh!
Norrie, Joe! Sunt bine.
Ce faceți aici?
Te căutam.
Hunter? Dar el e...
E unul de-al nostru.
Convertit recent.
Există o cale de a salva orașul.
Cum?
Emoțiile.
Nu, nu, nu, nu, nu, nu pleci nicăieri.
Esti gata să dai socoteală??
Cu toții sunteți siguri că vreți asta?
Ca și cum ar fi fost nevoie să întrebi, Roșcato.
La naiba, da, vreau.
Ok.
Atunci Rezistența va începe aici.
Este cineva acolo? Confirmați!
Repet: Este cineva acolo? Vă rog, confirmați!
Syncronizare și traducere: ɅNÐREEɅ