För tre veckor sen kraschade en osynlig kupol ner över Chesters Mill-
-och skar av oss från resten av världen.
Kupolen har testat våra gränser-
-och skapat fientlighet...
Chesters Mill dömer Dale Barbara till döden.
...och tvingat oss att möta våra personliga demoner:
Raseri...
Jag behöver veta att du står vid min sida mot det där!
...sorg...
Vem kan ha gjort det här?
Jag lovar dig att vi ska hitta den skyldige.
-...rädsla... -Vi är fast här.
-Vattnet kommer tydligen att ta slut. -Hör du, lägg av.
Han dödade Angie McAlister.
...skam.
Jag trodde att det skulle rädda oss.
Jag önskar jag kunde få det ogjort.
Men vi har även funnit kärlek under kupolen.
Och vi har kämpat för att hålla ihop vår stad.
Kupolen skulle ju skydda oss?
Nej, det är upp till oss att skydda varandra.
Nu har vi kanske äntligen hittat en väg ut.
Vi är utanför kupolen.
Vi hoppas att den leder hem-
-men tänk om den leder till en alternativ verklighet?
Det som pågår i Chesters Mill-
-här är bevis på att det inte är på riktigt.
De här platserna, de här människorna, det är något som inte stämmer.
-Vad säger du, Red? -Gör det.
Vi gick in i det vita ljuset-
-och bara fortsatte.
Och kupolen var borta.
Och vi var fria.
Världen utanför verkade på något sätt-
-vackrare.
Du vet, mer levande.
Var var jag?
Du var död.
Vad gjorde du efter att jag hade dött?
Julia...
Jag vill veta hur det var för dig.
De hade en begravning.
Och jag träffade dina föräldrar.
Jag ville bara komma så långt-
-från Chesters Mill som möjligt.
Vart tog du vägen?
Abuja.
Kabul. Jag deltog i räddningsuppdrag.
Och jag drömde om dig.
Varje natt.
Det är okej.
Jag träffade en kvinna.
Hon spelar ingen roll.
Inget av det var på riktigt.
Vad har hänt med din hals?
Din far kom tillbaka.
Han tog med sig ägget.
-Var det min far? -Nej.
Don är död.
-Hur? -Jag tror att Melanie dödade honom.
Hur kan du ens säga så?
För att hon försökte döda mig med.
Jag hittade den här i ett nödkit.
Du borde äta något.
-Kom med hem. -Det är ditt hem, inte mitt.
Självklart är det ditt.
Jag vet inte hur jag hamnade här.
Du var i någon slags kokong, och...
-...du åkte aldrig någonstans. -Jo, jag blev av med dig.
Något måste förändras, pappa.
Jag vill förlåta dig.
-För vad då? -Alltihop.
För att du låste in mig i skyddsrummet.
Ensam, i mörkret.
För att du lämnade mig i trädet-
-och tvingade mig att hämta bältet.
Jag räddade dig. Du borde tacka mig.
Du var en svag unge. Jag försökte göra dig stark...
-Jag var starkare utan dig. -Var då?
I din lilla låtsasvärld i kokongen?
Du är fortfarande svag.
Du är patetisk, och rädd.
Du kan slå på kupolen så mycket du vill, Junior.
Du är tillbaka under den.
Tre veckor.
Så länge var du och jag i kokongerna.
Herregud.
Jag vet.
Christine-
-det sista jag minns var att vi hittade ägget.
Sen var jag i en alternativ verklighet i typ ett år-
-förälskad i Dale, gravid med hans barn.
Och nu har vi kläckts och är under en kupol?
Inget av det här hänger ihop.
Vi är antropologer.
Men i den världen var jag biståndsarbetare.
Du var terapeut. Varför var vi inte oss själva?
Det kan jag inte svara på, men jag tycker att det är positivt.
Om ortsborna visste att vi var här för att hitta ägget-
-skulle vi ha mer att stå till svars för.
Alla jakter Hektor skickade oss på.
Visste Aktaion vad som skulle hända när vi hittade ett?
Vi går på rådhusmötet i morgon och snokar lite.
Nej, jag-
-kan inte träffa Dale med henne.
Vi måste gå dit. Folk såg oss i grottorna.
De kommer att leta efter oss annars.
Är det möjligt att jag är gravid?
Jag tror inte det, gullet.
Det kändes så verkligt.
Det gör det fortfarande.
Du har alltid pratat om hur du vill ha barn.
Det kommer att hända.
Det bästa förklaringen är väl att vi var i en simulerad verklighet-
-som i "Matrix".
Vill du höra något konstigt?
Konstigare än att vi var i en matrix?
Jag behöver inga glasögon längre. Jag kan se utan dem.
Geggan vi var insmetade i kanske fixade dina ögon.
Toppen, du kan se-
-men vi är fast i den här helvetesbubblan.
Vill du ha min tröja?
Ja.
Varför är du ens här?
Jag har inget hem att gå till.
Kan vi inte sova nu?
I går var vi tillsammans.
Men i matrixen gick du vidare utan mig.
Så vad är vi nu?
Jag vet inte.
Det känns som om det har gått ett år.
Och det känns annorlunda.
De är döda.
Allihop.
Deras cykel fullbordades.
Och till skillnad från dig kommer de inte att återuppstå.
Du hade en uppgift.
Se till att de blir inneslutna i kokonger-
-så att ägget kunde fylla dem med livskraften.
Jag försökte.
Det gjorde jag.
Jag är så ledsen.
Varför blev vi utvalda att göra det här?
Du och jag rörde vid ägget först.
När vi rörde det-
-fick vi full förståelse för kupolens agenda:
Att överleva och fortplanta oss.
Men jag rörde vid ägget först-
-för 25 år sen.
Det skulle ha varit jag som satt i drottningkokongen, inte du.
Men du dog under nedladdningen.
För tre veckor sen dök jag upp.
Inifrån kokongen kunde jag se-
-att den här staden var på väg att förgöra sig själv.
Vad är det där?
Oxytocin. Det är en humörreglerare.
Det, plus den alternativa verkligheten-
-behövdes för att forma människorna till ett fungerande kollektiv-
-så att vi kunde etablera oss.
Fast överföringen av livskraften avbröts.
-För att Big Jim förstörde ägget. -För att du inte skyddade det.
Alla som var inneslutna i kokonger har en roll att spela.
Vi måste avsluta det vi påbörjade, snabbt.
Jag kan inte gå upp dit.
Det är konstigt att Julia inte letar efter mig.
Jag ska bedöma ortsborna-
-och se hur mycket arbete som återstår.
Du tar hand om Julia. Om hon kommer hit, döda henne.
-Hej. Hur är det? -Big Jim.
-Hej. -Hur är läget?
-Då sätter vi igång mötet. -Abby. Vatten?
Det är rent, från min brunn.
Skönt att se er allihop-
-trygga-
-här i Chesters Mill.
Ska vi lyssna på dig, Jim?
Du har förstört den här staden.
Nej, Roger.
Jag riskerade allt för att befria er från de där kokongerna.
För jag älskar den här staden.
Jag skulle göra vad som helst för den.
Jag ska få er på fötter igen.
Men en sak i taget. Vi behöver svar-
-till er, allihop, till min son.
Den som har de svaren är Melanie Cross-
-och jag tänker inte ge upp tills vi hittar henne.
De tänker starta en häxjakt på Melanie.
-De kommer att döda henne. -Hon vet vad som pågår, och jag...
...ska ta reda på vad det är.
Glöm Melanie. Du är det största hotet mot staden.
-Hör du. -Barbie.
-Jag räddade allihopa! -Barbie!
-Det räcker! -Dale.
Vem är du?
Svara på frågan.
Vem är du?
Jag heter Christine Price, och det här är min vän Eva.
Ursäkta, jag behöver lite luft.
Och ni känner varandra?
Ja, det gör vi.
Eva och jag var i den alternativa verkligheten, även om det låter skumt.
Det låter ganska skumt.
Alla i kokongerna var från Chesters Mill-
-men det är inte ni.
Nej, vi-
-var här på semester.
Vi var ute och vandrade i skogen och kom bort från stigen och...
-Och sen då? -Vi trampade i något slags slukhål...
...och kom ut ur de där kokongerna i går-
-tillsammans med alla andra.
När gick ni ut och vandrade?
För tre veckor sen.
Ingen dålig historia.
Jag är terapeut.
Jag hjälpte staden att återhämta sig från ett trauma i kokongerna.
Folk skulle nog kunna ha nytta av samma slags hjälp nu.
Ska vi?
-Du stannar här ute. -Vad händer annars?
Annars berättar vi allt.
Rebecca, Andrea.
Du sköt Junior.
-Hur du gav dig på mig. -Efter allt jag gjorde i grottorna?
Det gottgör inte allt annat.
Chesters Mill är bättre utan dig.
Jaså?
Kokonger, en alternativ verklighet.
Ja, alla verkar vara skakade-
-förutom Christine Price.
I kokongerna var vi med våra familjer-
-och nu är vi fast här igen på grund av dig, på grund av Melanie.
-Tänker du göra något åt det? -Jag lovar att hitta Melanie.
Jag ska ta reda på alla svar vi behöver.
Vad ska vi göra?
Jag förlorade också mitt hem.
Om ni har hus, öppna era dörrar.
Vi delar med oss av det vi har.
Sist jag stod framför er-
-uppmanade jag er att finna styrka i varandra.
Vi har alla något att bidra med.
Det måste finnas vilda djur där ute. Joe, du kan bygga fällor.
Eller så kan jag leta efter Melanie.
Christine har rätt. Vi måste äta.
-Jag letar efter Melanie. -I Andreas hus finns väl mat?
Ja, i jordkällaren. Någon kan ta min bil.
-Jag kan åka dit. -Jag följer med.
Och jag sätter upp ett kontor här.
Om någon behöver stöd, sök upp mig.
Sam?
Många här är överväldigade.
Kan du starta en stödgrupp?
Varför skulle jag det?
Du kan tillämpa din erfarenhet från AA.
Folk här ser mig som en mördare, inte en rådgivare.
Fundera på saken.
Och tror du att kan du hitta din brorson?
Jag har inte sett honom här.
Hon kallade dig för Dale.
Julia, jag vill inte prata om det, sa jag ju.
Kvinnan du hade ett förhållande med är här helt plötsligt.
Självklart har jag frågor. Har inte du det?
Jo, det har jag.
Om saker som verkligen hände.
Jag var i en kokong.
Min far är död. Du blev nästan dödad-
-och Melanie kan förklara allt. Vi måste hitta henne.
Så snälla, kan vi bara göra det?
Han har rätt. "Du är svag, du är patetisk."
Gör något på rätt sätt för en gångs skull.
Nej!
Gå, Sam. Lämna mig i fred.
-Stick härifrån! -Hör du.
Vad är så illa att du måste göra slut på allt?
Kom igen, berätta.
Livet vi hade i kokongerna.
Jag såg världen.
Jag visste hur det var att rå om mig själv-
-att vara fri från min far.
Jag kan inte vara med honom under den här kupolen igen.
Hellre dör jag.
Gratulerar, grabben.
Till vad då?
Att du har nått botten.
Man måste komma hit innan man kan förändras.
Det du fann i ditt andra liv kan hjälpa dig här.
Ge mig pistolen.
Den fungerar.
Det finns mer material i garaget.
Jag sätter upp fällor runt tomten.
Vill du hjälpa mig?
Det var ett tag sen vi vandrade runt i skogen.
Vi är här för att skaffa mat.
Sedan måste vi tillbaka och göra i ordning den.
Först kånkar du på burkar-
-och nu ordnar du fest åt en stad du hatar?
Vi sitter alla i samma båt.
Jordkällaren ligger där bak.
Kom igen, Zeta. Vi hämtar lite majskonserver.
-Vi ses vid bilen. -Hur vet han...
...vilken förening du är med i?
Jag träffade honom under minnesstunden.
Jag måste ha berättat.
Tänker du verkligen ge råd till folk?
Tills någon annan tar över.
Jag har en doktorsexamen i biologisk antropologi.
Jag kan hjälpa folk igenom en kris.
Måste vi ljuga om vilka vi är?
Vi behöver deras förtroende.
Vi är fast här. Det viktigaste nu är överlevnad.
När blev du så beräknande?
Sluta nu.
Minns du när vi hittade meteoriten i North Dakota?
Vem förhandlade med vargen om vår sorti?
Vi har gått igenom så mycket ihop. Vi ska ta oss igenom det här.
-Men först har vi jobb att göra. -Vad då?
Jag stannar här och försöker lugna ner folk-
-så får du leta rätt på det som kan avslöja oss.
Jag vet inte ens var jag ska börja.
Vi har hittat efterlämningar från gamla civilisationer.
Det här klarar du säkert av.
Hon är inte här.
Där var du.
Och där såg jag Melanie placera ägget.
Innan hon försökte döda mig.
Men du räddade henne-
-skyddade henne.
Ja, och sedan vände hon sig mot mig.
Du kan inte förneka vart hon ledde dig.
Alla i kokongerna var ihopkopplade.
Du och Eva var ihop av ett skäl.
Nu börjas det igen.
Ja. Barbie, jag såg hur du tittade på henne.
Ni var ihop i vad som kändes som ett år.
Det är längre än vad vi har varit ihop-
-så jag förstår om du fortfarande har känslor.
Du satt inte i en av dessa saker.
Du kan omöjligtvis förstå det här.
Jag försöker, men du vägrar att prata med mig.
Du är annorlunda på något sätt.
Älskade du henne?
Jag fortsätter att leta efter Melanie.
Tunneln förgrenar sig ungefär 30 steg härifrån.
Jag klarar mig.
Försvinn.
Det är bättre än inget alls.
Med nöd och näppe.
Vi kanske kan hitta ett upplag av flickscoutskakor-
-här någonstans.
"Punk från NYC"?
Jag kände inte Andrea, men hon hade seriös musiksmak.
Det var nog hennes ungars.
Såvida hon inte även spelade lacrosse.
Du, kolla.
Innan Katniss så var det jag på sommarläger.
Ingen TV, inga pojkar. Bara sång, simning och sport.
Lägret låter som en studentförening fast med mindre ölpong.
Hör du-
-vad är det?
Jag vill ha tillbaka det.
Det där livet.
Jag var en del av något, och det kändes bra.
Vet du-
-det finns ett sätt att få det att kännas bra här-
-under den här kupolen.
Du är en idiot.
-Du vill ju dansa, så kom igen. -Nej.
Nicka lite med huvudet bara.
Okej. Varsågod.
Vi fixar lite mat. Ortsborna räknar med oss.
"Stödgruppen, nästa dörr."
Är ni här för att träffa Christine?
Hon erbjöd hjälp. Vi behöver henne.
Christine var min rådgivare när jag satt inne.
Jag lärde mig mycket av henne.
I morse frågade hon mig om jag kunde starta en stödgrupp.
-Du? -Ja.
Jag tänker inte stanna.
Jag kan inte dela mina problem med en massa främlingar.
Du bör nog inte vara ensam nu.
Du har min pistol. Du kan inte vakta mig för alltid.
Jag höll på att ge henne ett bad.
Vi höll på att sjunga en sång när allt tog slut.
Och jag orkar inte mista henne igen.
Kan du överleva en timma utan ditt barn?
Abby?
Det är där du måste börja.
Jag är här för dig alla timmar då du behöver mig.
Jag är här för er alla.
Chesters MILL RÅDHUS
Hej Junior.
Bort med skyltarna.
Ursäkta, det är några där inne som väntar på dig.
Järnspikar.
Jag var ute och letade efter mat.
Kul att ses igen, James.
Vi har aldrig träffats på riktigt.
Hur är det med dig?
Det är okej.
Vad sägs om att tala sanning?
Sanning?
Jag vet inte hur jag ska överleva här.
I den andra världen dödade jag min far och skulle bränna hans hus.
Det var det livet jag ville ha, att bli fri från honom.
Men nu är jag här.
Du var nära att göra ett genombrott.
Om du vill vara den du var-
-avsluta det du påbörjade.
Släpp tändstickan.
Vi är vad vi gör.
Julia.
Allting började här.
Är du okej?
Vad hände?
Jag hittade Bens kropp.
Han hade blåmärken på halsen, precis som de du hade.
Han sa att han såg Melanie i den alternativa verkligheten.
Han dog inte av något astmaanfall.
Han dog för att hon dödade honom här.
Jag är ledsen att jag lämnade dig ensam.
Allt var nog mycket mer verkligt än jag ville erkänna.
Inklusive Eva.
Berätta.
Jag sörjde dig, Julia.
Tiden gick...
...och jag blev förälskad i henne.
Och det, med henne-
-känns som om det var i går.
Andrea.
Sluta.
Hej, Davy Crockett-
-varför avbröt du partyt?
Partyt? Det här är en brottsplats.
Vad har ni gjort med Andrea?
Hon såg ut så när vi kom. Vi täckte och bar ut henne.
Ni tog ut henne? Som sopor?
Vet du hur ett lik luktar?
Jag har känt henne hela mitt liv.
Även om ni inte gjorde det så var hon en människa.
Hon hade velat att vi skulle äta. Vad gör det att vi-
-lyssnar på musik medan vi letar efter mat?
Du har rätt.
Okej-
-låt oss se vad Thelma och Louise har i görningen.
Och kameran rullar.
Med hjälp av beräkningar om meteoroidens bana-
-och magnetometeravläsningar-
-tror vi att vi har hittat målet-
-här i Chesters Mill.
Terapeut? Vilket skitsnack.
Är det intakt?
Det är perfekt.
Det har en liten mängd kvarts, möjligen ametist.
Det verkar innehålla någon slags energikälla.
Christine, jag tycker att du ska lägga ner det.
Släpp det!
Släpp det, Christine!
Junior!
Vad i helvete har du gjort?
Bara det jag måste för att kunna gå vidare.
Va?
Christine hade rätt. Jag behövde avsluta det jag påbörjade.
Låt mig säga dig en sak.
Hon är inte den du tror.
Jag tror hon låg bakom kokongerna.
Jag borde tacka henne.
Jag har aldrig varit lyckligare.
Det här gör dig lycklig?
Jag känner det inte.
Det är borta.
Vad då?
Du.
Du existerar inte.
Du är inte min far längre.
Det är ingen fara.
Jag är inte som de.
Jag är som du. Fångad.
Gå till dina vänner.
Bra skjutet.
Varför dödade du det?
Det är vad staden behöver, Joe.
-Är ditt ben okej? -Ja.
Det ser ut att bara vara vi två.
Julia!
Melanie, sluta.
Jag är ledsen. Det här är nödvändigt.
Jag skulle bara ha inneslutit dig.
Allt hade blivit så mycket bättre.
Är du okej?
-Vad hände? -Jag var ute och letade efter mat...
...och såg den här tjejen.
Hon höll på att strypa Julia, och...
Herregud, vad har jag gjort?
Du räddade mitt liv.
Det är väl lika bra här som var som helst.
Stället där han dog.
Och där Melanie kom tillbaka till livet.
Nu får vi aldrig veta varför hon gjorde så mot oss.
Jag behöver bara lite tid för mig själv.
Självklart.
Jag älskar dig, Julia.
Vi ska ta oss igenom det här, okej?
Jag älskar dig också.
Jag är tillbaka om en timma.
-Vi ses på motellet. -Ja.
Lite överdrivet för en fisketur.
Jag tänker sticka härifrån.
Du tänker lämna stan?
Vet du vad som händer i en kokong?
Den ludna lilla larven övergår i flytande form-
-och när den kommer ut är den något annat.
De där människorna är-
-inte sig själva.
Självklart inte.
Tänk på vad de har gått igenom.
Nej, de är inte sig själva.
De har förändrats.
Junior brände ned huset-
-och visslade medan det brann. Han var död bakom ögonen.
Han stod äntligen upp mot dig.
Jag känner min son.
Det där är inte han.
Tror du att din älskade Barbie fortfarande är sig själv?
-Aldrig. -Barbie och jag klarar oss bra.
Men du-
-blir ivägkörd.
Du gör vad du måste för att rationalisera det.
Lyssna.
Jag har rätt om dem.
Precis som jag hade rätt om allt annat.
Stick härifrån.
Kom upp ur min båt.
Hem med dig.
Har du hört talas om den utvalda överlevaren?
Han ger sig av på egen hand-
-när presidenten och alla höjdare har talet om nationens tillstånd.
Det är du och jag det, gubben.
Vi kommer att vara ute på Bird Island.
James var närmast.
Ett frö redo att gro så fort han övervann sin rädsla.
Med rätt fostran kan Sam blir nästa.
De kom när jag signalerade utan att veta varför.
Livskraften har slagit rot.
Vissa nödgas göra sina plikter.
Vissa behöver bearbetas.
Andra måste rensas bort.
Ogräs är starkare än de verkar-
-ett hot mot det som måste blomstra.
Men med noggrann skötsel-
-kommer denna gemenskap att växa till det vi behöver.