For tre uger siden styrtede en kuppel ned over Chester's Mill -
- og afskar os fra verden.
Kuplen har testet vores grænser og vendt os mod hinanden.
Chester's Mill dømmer Dale Barbara til døden.
Den tvinger os alle til at se vores indre dæmoner i øjnene. Vrede ...
Jeg må vide, at du vil stå ved min side imod det.
Sorg.
Hvem kunne gøre det mod hende?
Vi fanger gerningsmanden.
- Frygt ... - Vi er fanget.
- Vi løber tør for vand. - Stop nu.
- Han dræbte Angie McAlister. - Skam.
Jeg troede, det ville ødelægge kuplen. Jeg fortryder alt.
Men vi har også fundet kærligheden under kuplen.
Og vi har kæmpet for at bevare vores by.
Jeg troede, kuplen beskyttede os.
Vi må beskytte hinanden.
Vi har endelig fundet en vej ud.
Forhåbentlig fører den hjem.
Men hvad hvis den fører os til en alternativ virkelighed?
Følg mig. Nu skal vi hjem.
- Hvad mener du? - Det er tid til at komme videre.
- Melanie! - Barbie. Vi kan ikke forlade Julia.
Julia sagde, det var mit ansvar at få alle ud.
Du efterlader hende bare?
Hun ved, jeg kommer tilbage.
Det er, som hun selv siger.
Man må tage chancen.
Ud i intetheden.
- Det er bedre end at blive herinde. - Nu går vi.
Hold jer samlet.
Joe!
Norrie!
- Melanie! - Nu skal vi hjem.
Det er på tide at komme videre. Kom videre.
- Hvordan endte vi her? - Er alle her?
Ingen anelse. Er du okay?
- Hvor er Melanie? - Det ved jeg ikke.
Jeg så hende ikke.
Hørte du hendes stemme?
Hvad var det?
Vi er uden for kuplen.
Du godeste. Den er væk.
Julia.
Junior.
Julia!
Jeg er her.
Ligesom jeg lovede dig.
Jeg kom tilbage efter dig.
- Hunter, mindre end en kilometer. - Jeg har din ryg, boss.
Vi har en drone over jer. Ingen aktivitet i området.
Følg mig.
Husk, en almindelig eksfiltreringsopgave.
Efterretninger siger, at gidslerne bevogtes af en lille gruppe oprørere.
Døren er vores indgang. Der holder de dem fanget.
Der er ingen her. Målet er forduftet.
Ti fjender ud af den blå luft på vej.
Du klarer dig. Få vejret. Hunter, giv lyd fra dig!
- Tagene er sikret. - Sig, hvis det skifter.
Smid det! Smid det! Smid det!
- Ned! Ned! - Jeg overgiver mig!
- Tak, min herre. Tak. - For hvad?
Jeg har seks skud i magasinet.
Alle løse skud undtagen ét.
- Det var ikke dem. Hvor er gidslerne? - Jeg ved det ikke.
Jeg spørger dig kun to gange til, hvis du er heldig.
- Hvor er gidslerne? - Jeg bønfalder dig.
- Sidste chance! - Okay, okay. Jeg fortæller det.
- Tekstilfabrikken. - Vagter?
Fem ... Seks.
Du leger med mig ...
Hvorfor? Jeg fortalte det. Nej!
To enheder mere er på vej.
Som Steven Seagal i 90'er klassikeren -
- er du svær at dræbe.
Stol på mig, de har forsøgt.
Godt, du er tilbage i et stykke. En drink senere?
- Nej, jeg er smadret. En anden gang? - Ja.
Hej. Hvordan skal jeg takke dig?
Jeg gjorde blot, hvad du hyrede mig til.
At ansætte dig, er den eneste gode lederbeslutning -
- jeg har truffet.
Det er hårdt at gøre verden sikker.
Min tjans er nem. Jeg forhindrer, at fjenderne gør dit arbejde sværere.
En arbejdsskade.
Jeg går i bad.
Vil du tale om det?
Tale om hvad?
Det, du gjorde for at redde mit folk var anstrengelserne værd.
Dale.
Du må ikke skjule dig. Jeg vil have det hele -
- godt som skidt.
Er du sikker på det?
Nogle gange ved jeg ikke, hvilken side, der sejrer i sidste ende.
Jeg ved det.
- Hvem? - Joe.
Kommer du næste uge?
Igen.
Burde du ikke skrive tilbage?
VI burde få noget søvn.
Julia!
Jeg er her, ligesom jeg lovede. Jeg kom tilbage efter dig.
Du sagde hendes navn igen.
Undskyld.
Det skal du ikke sige.
Du gennemgik noget traumatisk.
Men du har haft den samme drøm i næsten et år nu.
Måske ville det være en god idé at tage tilbage til mindehøjtideligheden.
Så du kan komme videre.
Barbie! Barbie! Hvor er du?
- Barbie kommer ikke tilbage efter os. - Jo, vent og se.
Du hørte selv som faldt tunnelen sammen.
- Måske er alle ... - Hold mund. Jeg vil ikke høre på det.
Vi må over og finde ud af, hvor de er.
De kan ikke være langt væk. De var lige foran os.
Hvis der er noget galt, hjælper vi dem.
Okay. Hvordan?
Vi kan hente en stige på skolen og hente nogle lommelygter.
Hvad?
Min far.
Jim er ikke vores prioritet. Vi skal have fat i forsyningerne.
Super. Nødblus?
- For en sikkerheds skyld? - Hvis vi blev fanget på havet?
Kom så.
Sidder en kat fast oppe i et træ?
Du skulle have dræbt mig, da du havde chancen, Junior.
- Jim, lad os gå. - Javel? Og hvorfor så det?
Skal du til frisøren? Dine spidser ser noget spaltede ud.
Lad os nu bare. Hvis du ville dræbe os -
- havde du vel gjort det. - Dræbe jer?
Hvem har sagt noget om at dræbe jer?
Vi er de sidste tilbage.
Jeg får måske brug for jer.
Til genbefolkning.
Hvad skal den stige?
Hvad skal du med en stige?
Okay.
Jeg har masser af tid.
Som i det gamle afsnit af Twilight Zone.
Med Rockys boksetræner? Pingvinen, hvad hed han nu?
Meredith. Ja.
Han er helt alene efter dommedag.
Han vil kun bruge sin tid på at læse.
Og så smadrer han brillerne. Hvor er det en tragedie.
Vi skal bruge stigen til at krydse huller i tunellen.
Der tog folk hen. Vi skal finde dem og Barbie.
I har stadig troen på det, ikke? At kuplen blot vil beskytte os.
Tror du på det, er du dummere end den krøltop, jeg så dig som.
Kuplen vil tilintetgøre os.
Den dræbte dem alle.
Barbie.
- Alle er døde. - Nej.
Du tager fejl. Han er i live.
Skær ham fri.
Kom nu. I ender jo med at dø som resten af dem.
Dette er min by nu. I hvert fald resterne af den.
Mere næstekærlighed får I ikke.
Hvis I ved et mirakel slipper herfra I live, så skal I holde jer fra mig.
Fordi hvis jeg ser jer igen -
- er jeg ikke så barmhjertig næste gang.
Gå med jer.
Du, Junior.
Nu er vi kvit.
Jeg klarer mig.
CHESTER'S MILL INDBYGGERE: 1.976
Jeg mindes ikke, at det var så perfekt.
Er du okay?
- Ja, jeg har det fint. - Kan vi finde lidt at spise?
- Jeg er hundesulten. - Kender et sted.
Er det Barbie?
Her er fyldt op. Lad os gå et andet sted hen.
Hvor du end tager hen, vil folk genkende dig.
Se det nu bare i øjnene.
- Og jeg skal på toilettet. - Også mig.
En lille blære plus lang køretur ...
Du færdiggør ikke den sætning.
- Barbie. - Hej, Joe.
- Det er godt at se dig. - I lige måde.
Du er snart højere end mig.
- Der er jo gået et år. - Ja, det ved jeg.
- Jeg frygtede, at du ikke kom tilbage. - Undskyld, at jeg isolerede mig selv.
Jeg tog til udlandet, og så ...
- Skulle have holdt kontakten. - Godt du er her.
- Hvordan har du det? - Jeg tænker stadig på Angie.
Særligt med mindehøjtideligheden ... Men de fleste har mistet nogen, ikke?
Du har mistet to. Julia og Melanie.
Hvad med uni? Har du taget en beslutning?
Jeg venter stadig på svar fra et par steder.
- Godt. - Den store Barbini.
- Velkommen tilbage. - Ja.
Ja.
- Er du klar til at skride? - Ja.
Vi tales ved til mindeceremonien.
Det lyder godt.
- Det var godt at se dig. - I lige måde.
Rolig, du. Jeg ville ikke forskrække dig.
Hvad laver du herude?
Efter det på caféen ville jeg finde dig.
- Hvad på caféen? - Kom nu, mand.
Drop skuespillet. Du så også Melanie.
- Melanie er død. - Er hun?
I tunnelerne sagde hun, vi skulle hjem, og så forsvinder hun. Hvorhen?
Jeg er ikke i humør til at tage det nu.
Du har ikke været her siden den dag -
- hvor kuplen forsvandt -
- er alt ændret. Sært. Kan du huske min astma?
Ben, faktisk husker jeg meget lidt om dig.
Jeg havde astma. Min inhalator var med overalt.
Astmaen er væk. Min onkel.
Verdens største dranker. Nu er han ædru.
Og alle overfører sig underligt.
De enes og synger sange ved lejrbålet.
Alle taler om at komme videre.
- Du så hende, mand. Det ved jeg. - Og hvad så? Hvorfor kun os to?
Jeg ved det ikke, men jeg har droppet min medicin -
- og for første gang længe tænker jeg fuldstændig klart.
- Kom nu, mand. - Kom nu, hvad?
- Hvad forlanger du? - Indrøm, at du ser det, jeg ser.
Hvad ser du da, Ben?
At intet af det her er virkeligt.
Hej. Mit navn er Sam og jeg er alkoholiker.
Jeg har ikke drukket i et år nu.
Den har været en velsignelse med denne støttegruppe.
Før jeg kom her, var ikke tilhænger af gruppetænkning.
Men de 12 trin fik mig tilbage på rette kurs igen.
Var ikke sket, hvis jeg ikke røg hertil for et år siden.
Det er mærkeligt at sige, men stedet har gavnet mig.
En advokat ...
... kontaktede mig.
Han sagde, der var gået noget galt med beviserne i min sag.
Han sagde, at vi kunne få en ny retssag, hvis vi appellerede.
Jeg kunne være en fri mand.
Men jeg må rette op på det, jeg har gjort.
Det er det trin, jeg må fokusere på.
At råde bod over for alle, jeg har gjort ondt.
Og ...
... komme videre.
Bør jeg ikke misse nåleceremonien?
TILLYKKE
Jeg burde være her. Efterfesten i morgen ...
Nors, der vil være så mange efterfester.
Hvis det bliver svært til ceremonien -
- så ring til mig, hvis du vil tale.
Jeg er her for dig.
Okay, lillesøster. Er du klar til at få nålen på?
Du er en af os nu.
Du har fået din nål.
- Hvordan føles det? - Alle tiders.
Det er lige, hvad du havde brug for.
Det er vigtigt at finde din gruppe på uni.
At være del af noget, der er større end en selv.
Og du virker ikke så vred længere. Hvad er der?
Joe har ikke svaret.
Det bliver godt, at have ham som ven.
- Betvivler du din beslutning? - Om at gøre det forbi? Nej.
Jeg ville ønske, han var mere moden.
Jeg ville ønske, han ikke var bange for at komme videre.
Derfor er det vigtigt at tage til ceremonien.
For at ære din mor.
Og vise Joe -
- der er en vej ud af sorgen.
Du taler med ham.
Hvorfor ignorerer du mig?
- Hvad gør du på mit værelse? - Din mor lukkede mig ind.
Du dropper dine terapi-sessioner.
Og hvad så? Hvad skal jeg bruge terapi til?
Jeg får topkarakterer og arbejder hårdt.
Det ved jeg godt. Så det undrer mig -
- du vil smide alt det arbejde væk.
Et optagelsesbrev fra Caltech.
Den bedste ingeniørskole i landet.
- Hvorfor har du ikke svaret dem? - Det skal jeg nok. Det er bare ...
Jeg er ikke nået til det endnu.
Fortæl mig sandheden. Overvejer du at ville noget andet?
Nej, det er bare ...
Jeg tænker, om det er et godt at forlade Chester's Mill nu.
- Min forældre kæmper stadig ... - De behøver dig ikke, Joe.
Lige meget hvad du gør -
- så vil det ikke holde hende i live, at du bliver i Chester's Mill.
Det er naturligvis din beslutning, men jeg synes, det er vigtigt -
- at du taler om Angie til ceremonien.
Om alle de følelser du har undertrykt, siden hun blev myrdet.
Sorgen, skyldfølelsen.
Det giver måske den afslutning, du behøver -
- så du kan tage det næste skridt.
Din søster ville ikke holde dig tilbage.
Hun ville lade dig komme videre.
Vær nu sød at tænke over det. Vi ses til mindehøjtideligheden.
- Lang vej ned. - Det er ikke ordet.
Jeg går først.
Det er Big Jims. Bare for en sikkerheds skyld.
Hvis jeg nu bliver udfordret til knivduel?
- Den bed mig. - Fortsæt.
Julia?
Junior?
- Har du talt med ham? - Hvordan går det, Sam?
Det går fint. Så fint som man kunne forvente.
- En dag ad gangen. - Ja. Det er godt at høre.
Jeg har ikke talt med Joe om det, og det skuffer dig.
Kuplen, der faldt, din retssag -
- følelserne Joe har holdt på.
Det er forståeligt, hvorfor han udtrykker dem nu.
Prøv at være tålmodig.
Hvad tænker du?
- Har lyst til en drink. - Godt, her ingen bar er.
Du tror ikke, der er nogen mulighed?
Mulighederne ville forbløffe dig.
Du har ikke brug for en drink, Sam.
Du har brug for at tilgive dig selv.
Det ved jeg ikke, om jeg kan.
- Ikke, hvis Joe ikke kan tilgive mig. - Og hvad han ikke gør det?
Du gjorde noget frygteligt, Sam.
Men den ene ting behøver ikke at sætte dig i bås.
Advokaten, jeg sendte til dig sagde, du ikke vil appellere. Hvorfor ikke?
- Fordi jeg fortjener at være her. - Du var ambulanceredder før, ikke?
Min erfaring siger mig, at folk ikke gør det -
- hvis de ikke har et ægte ønske om at hjælpe andre.
Om at gøre folk raske. Hvis du appellerede og blev løsladt -
- kunne du hjælpe så mange mennesker.
- Mindehøjtideligheden er jo i dag. - Ja.
Havde du talt med advokaten, kunne han arrangere en kort orlov.
Jeg er jo ikke velkommen der.
Måske kunne du skrive noget, som jeg kunne læse op senere.
Du ville være en del af det og måske råde bod på ting.
- Jeg må tale med Joe. - Det skal du nok komme til.
Men Joe skal være klar til at lytte til dig, og det er han ikke endnu.
Jeg er klar, når du er.
Er du glad for, at vi kom?
Ja, det er jeg.
- Det var en god idé. - Undskyld?
- Hedder du Dale Barbara? - Ja.
Christine Price. FEMA sendte mig hertil, efter kuplen faldt.
- Hvorfor det? - Jeg er traumespecialist.
Jeg hjælper, lokalsamfund med at overleve -
- efter tragiske begivenheder.
Jeg prøvede at finde dig, da jeg ankom -
- men det lod til, du var kommet videre.
Jeg så ingen grund til at blive.
Men hvis du har brug for at snakke, er jeg til din rådighed.
- Jeg hedder Eva. Vi er sammen her. - Eva. Christine.
Jeg var her under begivenhederne. Er du så også til min rådighed?
Når som helst.
Jeg glemte det næsten.
Ville du sige et par ord i dag? Om Julia Shumway?
Jeg er ikke så god til at tale til en forsamling.
Okay.
Fra: Ben Drake Tror du mig ikke? Jeg har beviser.
Jeg ville ønske, du lod være med det.
Joe.
Jeg har prøvet at kontakte dig.
Hvorfor? Jeg troede, du ville have plads, eller sådan noget.
Jeg holder da stadig af dig.
De bad mig tale om Angie.
- Vil du det? - Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Andet end hun var en god søster. Hun kunne være hård ...
... men hun passede på mig.
Jeg ville ønske, at jeg kunne have passet på hende.
- Spring, Junior. - Det kan jeg ikke.
Jo, du kan. Stop med at være en bangebuks. Vær en mand.
Tag dig sammen.
Far, jeg vil ned.
Hvis du ikke springer, kommer du ikke hjem i aften.
Far, hvor skal du hen?
Kom tilbage. Efterlad mig ikke her.
Der er alligevel ikke noget, der er værd at se i flimmerkassen.
Junior. Junior.
Hallo! Hallo!
Herovre, I skiderikker.
Junior?
For et år siden, blev indbyggerne i byen -
- frelst fra kuplen.
Men nogle af jer, mange af jer, led også store tab.
Af venner og familie.
Efter en fælles tragedie er der intet -
- der giver større trøst end følelsen af fællesskab.
De liv bliver aldrig glemt. Og deres minde bliver bevaret -
- i en evig flamme her ved monumentet.
En mindehøjtidelighed handler om at komme videre sammen.
Derfor vil jeg gerne læse en kort epigraf -
- fra en, som ikke kunne være her i dag.
"Skabe et liv i vildnisset.
Glem alt der ligger før -
- og alt det gamle.
For når du går gennem ilden, skal du ej blive forbrændt -
- og flammen vil ikke fortære dig."
Er der nogen, der vil sige et par ord?
Jeg havde ikke planlagt at sige noget i dag -
- men mange af jer kendte min søster Angie McAlister.
Nogen kendte hende som servitrice på Sweetbriar.
Nogen kendte hende som frivillig nede på klinikken.
Mig ...
Jeg kendte hende bare altid.
Og hun var så fuld af liv.
Det er svært at acceptere, at hun er væk.
Det er svært at sige farvel.
Det er svært at miste nogen, man elsker højest af alle.
Og det er svært at komme videre.
Jeg gør mit bedste.
Joe her ...
...er en af de første, jeg mødte, da jeg ankom.
Jeg var en fremmed for ham og for jer alle.
Han fik mig til at føle mig hjemme.
Det var første gang i lang tid, at jeg havde følt det.
Folk i Chester's Mill åbnede sit hjerte for mig.
Og jeg tror, at det lod mig åbne mit.
Særligt for en kvinde ved navn Julia Shumway.
Hvad kan jeg sige? Jeg havde aldrig mødt en modigere kvinde.
Hun var umættelig nysgerrig.
Hun var nok den mest stædige person -
- der nogensinde har betrådt denne jords fire milliarder år lange liv.
Hun var loyal. Støttede op om en.
Hun heppede altid på den undertippede.
Og hun kunne ikke gøre for det. Hun mistede aldrig troen -
- på menneskets medfødte godhed.
Som Christina siger ... Selv om Julia -
- og mange af jeres kære er væk ...
... bliver de aldrig glemt.
Det er vigtigt, at vi både kan mindes -
- og kommer videre på en og samme tid.
- Ben! Hjælp ham! - Ben!
Jeg ringer 112. Er han okay?
- Er her en læge? - Tilkald en ambulance.
Hans inhalator? Hvorfor har han den ikke?
Han bliver kvalt i noget. Kom nu, Ben.
- Træk vejret, træk vejret. - Det er på tide at komme videre.
Kom nu, Ben.
Undskyld.
Åh, Gud.
Joe? Åh, Gud.
Sam.
Norrie.