Oversatt av Team NB-Sub Takk til NG Serier - www.NXTGN.org
For to uker siden la det seg en usynlig kuppel over Chesters Mill-
-og avskar oss av fra resten av verden.
Hvorfor kuppelen kom og hvilke mysterier som kommer-
-aner vi fortsatt ikke. Hver dag tester den grensene våre.
Får frem det beste og verste i oss.
Noen sier at vi er fanget her for alltid,-
-men vi slutter ikke å kjempe for å slippe fri.
Melanie Cross, 1988.
-Det er... meg. -Det er en slags energikilde.
Egget skal vekk, nå.
-Er veien til Zenith blokkert? -Den er mer enn blokkert. Den er borte.
-Så kan vi være en familie igjen. -Du er en løgner.
Du jobber for ham som holder oss fanget for egget.
Nå som vi er tilbake, skal vi bruke Lyle til det som vil skje.
-Kuppelen trekker seg sammen. -Mener du at den krymper?
Jeg vet ikke hvorfor, men den starter og stopper hele tiden.
Kuppelen har i det minste sluttet å rotere og endre på atmosfæren.
-Det er derfor det er varmere her. -Ja, men nå krymper den.
Først var det jordskjelvet, så ble det kaldt, og nå dette.
-Tror du kuppelen utvikler seg? -Og til hva?
-Jeg vet ikke. -Hvorfor beveger den seg igjen?
Jeg skal finne ut av det. I mellomtiden må vi-
-få folk inn til sentrum. Dra hjem til folk. Få dem til sentrum.
Alt har en sesong -
-og et tidspunkt for alle formål under himmelen...
En tid til å bli født, en tid til å dø.
En tid for å så,-
-en tid til å høste det som...
Er sådd.
Det er bra at det blir varmere igjen.
Uansett hva som skjer, kommer vi gjennom det sammen-
-hvis det er det du vil. -Hørte du det?
-Det kan vel ikke være egget? -Nei, det er noe annet.
Lyle. Du burde hvile deg etter alt du har vært igjennom.
Kan du høre det?
Jeg tror vi alle kommer til å hvile oss snart.
Fortalte Jim deg om hva jeg så?
-Jeg fikk et syn om helvete. -Ja, det gjorde han.
Du har vært igjennom mye. Enda en grunn til at du må hvile deg.
Det er en seng her nede. Kom igjen.
Jeg blir med deg overalt, Pauline.
-Du er våken. -Det er fint å se deg.
-Hvordan har du det? -Bedre, tror jeg.
-Det virker som det er varmere. -Kulden er borte.
James, jeg merke at det er noe som er galt.
-Jeg tror kuppelen trekker seg sammen. -Hva?
Vi finner ut hvordan vi skal stoppe det.
Og vi finner ut hvordan du får det bedre.
Jeg tror faktisk jeg vet hvor jeg kan få noen svar.
Bare gå. Jeg klarer meg.
Jeg sender noen som kan sitte med deg.
Greit, kom igjen. Denne veien. Dra til gymnaset...
-Greit? Der er det sikkert. -Barbie, ser du dette?
Ja Joe, jeg ser hva som skjer med kuppelen.
Jeg hjelper folk ut av hjemmene deres.
-Vi møtes ved skolen. -Vi snakkes snart.
Du burde ta det med deg. Han var mannen din.
Det var mitt gamle liv.
Kan du gi meg Paulines dagbok. Den er der.
Kuppelen har tatt fra oss mye. Nå dette.
Det eneste som betyr noe er at vi overlever.
-Og det skal vi. -Vi gir den alt vi har.
Kom igjen.
-Den er i nærheten. -La oss gå denne veien.
Er det riktig at kuppelen trekker seg sammen.
-Ja, jeg så den med mine egne øyne. -Hvor fort beveger den seg.
Jeg regner fortsatt på det, Jim.
Gjør det du er best på, hold folk rolige og...
-Velkommen til vårt nye mareritt. -Det er litt åpenlyst.
Jeg har regnet på det og med dens nåværende hastighet-
-vil det ikke gå lang tid før kuppelen... -Knuser oss fullstendig.
-Her, la meg ta den. -Takk.
På den måten som husene, trærne og jorden hoper seg opp her inne -
-vil vi dø lenge før kuppelen kommer nær oss.
-Jeg kan ikke tro det. -Big Jim kastet egget utfor klippen,-
-det viser vel at det er kuppelens energikilde.
Nei, jeg mener at kuppelen ville drepe oss alle sammen.
Fordi kuppelen fortalte deg at den var her for å beskytte oss?
Tror du at det er noe jeg forestiller meg?
Det vet jeg ikke. Det ville vært fint med beviser.
Jeg setter pris på det du gjør. Du hjelper oss alle sammen.
Men med alt vi har sett må du innrømme at det skjer merkelige ting her.
Dette er ikke et godt tidspunkt å diskutere på.
Du har rett. Unnskyld meg.
-La oss få alle på plass. -Barbie, Julia.
-Jeg er glad for at dere er i sikkerhet. -Hva mener du?
Hunter har noe han vil innrømme. Ikke sant, Hunter?
Da jeg kom tilbake fra Zenith med deg var jeg...
-Jeg jobbet for faren din. -Hva?
Han presset meg til det... Til å få egget til Zenith.
Som jeg aldri fikk gjort fordi Big Jim kastet det først.
-Jeg er på din side, det lover jeg. -Barbie, det er sant.
Hunter stoppet millitærmannen fra å -
-eksperimentere med egget fordi han visste at det skadet Melanie.
Mange flere kommer til skade hvis vi ikke stopper kuppelen.
-Barbie, jeg er lei for det. -Du får ikke snakke.
-Gå ut og hjelp noen. -Skal du noen steder?
Går det bra?
Jeg holder øye med Melanie.
-Hva gjør du? -Hold kjeft og gå.
Går det bra?
Det er slutt, Norrie.
-Nei, det er det ikke. -Jeg så fyren som eier jernvarehandelen-
-få bilen sin smadret da kuppelen smadret inn i den.
-Er alt bra med han? -Han er død.
-Om ikke lang tid er vi alle døde. -Nei, det er vi ikke...
For vi finner en vei ut herfra på en eller annen måte.
Vi dør ikke her inne.
Vet du hvordan jeg vet det er over?
-Hvordan? -Hun som beklaget seg hele tiden-
-over hvor mye hun hatet stedet forteller meg nå at alt vil gå bra.
-Norrie, la oss gå. -Hvorfor det?
Jeg så Barbie lede Hunter bort fra skolen.
-Barbie så ikke glad ut. -Hvor går de?
Jeg vet ikke. Det er derfor vi skal følge etter dem.
Uansett hva de skal-
-ville ikke Barbie at vi skulle blitt med. -Barbie har sikkert en plan -
-for å stoppe det som skjer. Vil du ikke se hva han skal?
Hvorfor skal vi dra hjem?
Kanskje kan noen av de gamle bildene dine fortelle oss hvordan vi stopper kuppelen.
-Den så kuppelen komme. Den viste stjerner. -Gå og se, men jeg kan brukes her.
Til hva? Å berolige Lyle?
-Er det hva det handler om? -Han var gal til å begynne med.
Er du lei for at du reddet ham fra å drukne.
Nei, jeg mener at du ville ha ham her, jeg gjorde det for deg.
-Den var ny. -Hva mener du?
Den ballkvelden, da Lyle ble full -
-og trakk meg med ut på dansegulvet, sa du...
Det siste stedet jeg ville være var i nærheten av ham.
Det tok deg seks måneder å droppe ham.
-Men jeg gjorde det... til slutt. -Så la oss løse dette sammen.
TRENGER DON BARBARA HER NÅ
NEI SI DET
James, hva gjør du her?
-Det handler om Melanie. -Har hun det bedre?
-Det ser sånn ut, men jeg er bekymret. -Vent, hvem er Melanie?
-Skal du drite i. Jeg skal snakke med... -Nei, hvem er Melanie?
-Du har sett henne. Melanie Cross. -Var ikke det en av vennene dine?
-Forsvant ikke hun for 25 år siden? -Hun døde.
Døde hun? Hvordan kan hun være her?
-Kuppelen, den... -Jim, det er sant. Melanie lever igjen.
-Men nå er hun virkelig syk. -Da vi kom tilbake til Chesters Mill -
-så jeg Melanie i krateret. Hun så... rar ut.
Da jeg tok hånden hennes virket hun bedre.
-Hva skjedde så? -Så fløt jeg opp til overflaten i sjøen.
Du må få synet tilbake og male henne.
Hvis du maler henne helbredet så vet jeg at hun ikke dør.
Synene mine stoppet da egget forlot Chesters Mill.
-Vi skal prøve alt. -James, jeg ville gjøre alt for deg,-
-jeg kom tilbake på grunn av deg.
Men synene mine er borte. Jeg vet ikke om jeg kan få dem tilbake.
Nå dør Melanie fordi du dummet deg ut-
-og kastet egget utfor klippen. Alt er din skyld.
-Jeg prøvde å få deg og moren din ut. -Se på alt rotet du har laget.
Har du funnet noe som kan hjelpe henne?
Det høres ikke ut som du tror at jeg kan finne noe.
Ikke noe ville gjort meg gladere, Rebecca.
Men i mellomtiden vil du prøve hva? En seanse?
Er det det du tror?
Nei, vi vil begge gjøre det som er best for henne og byen.
Men mens du spør hvorfor kuppelen vil forråde oss,-
-så spør jeg hvordan vi stopper den før den dreper oss alle sammen.
Har du tenkt på at vi trenger svar på begge spørsmålene for å redde oss?
Har du tenkt på at vi kanskje ikke trenger det?
-Hva skjer? -Vet ikke.
Hun har ingen feber så det er ikke en infeksjon.
Kroppen hennes faller fra hverandre.
Det skjer noe med egget. Og det dreper henne.
Det kunne vært mange ting...
Gift, autoimmunsykdom.
-Er det derfor håret hennes faller av? -Kanskje.
-Er det andre symptomer? -Alt jeg vet er...
Da egget forsvant ble tilstanden hennes verre.
-Hvordan ser blodet hennes ut. -Som henne.
De røde blodcellene hennes ser ut til å bli oppløst.
En blodoverføring kan kanskje gi henne mer tid.
Ja, men hvis vi gir henne feil blodtype dreper det henne.
Det er en risiko vi må ta. Vi har ikke utstyr til å bestemme blodtypen hennes.
Limabønner.
Proteinene i Limabønner reagerer på overflaten av røde blodceller.
Hvis vi knuser dem og blander dem med blodet så kan vi bestemme blodtypen.
La oss håpe på at en blodoverføring hjelper.
-Hvorfor ville hun ikke det? -Har noen fortalt deg om henne?
Hva om henne?
Det er en merkelig historie.
Kom igjen, jeg tror Andrea har Limabønner hjemme hos seg.
-Hun har det verre. -Vi gjør alt vi kan.
Vet du hvor min mors dagbok er?
Den er i den kassen.
Hvorfor?
Jeg kan ikke tro at vi var så heldige.
Fint med samlere, ikke sant?
Vil du fortelle meg den merkelige historien om Melanie?
Hvilken del? Hvordan hun var min gymnaskjæreste?
Eller hvordan hun døde for 25 år siden, men nå lever igjen.
-Du spurte selv. -Folk dør ikke og blir levende igjen.
De kan bli gjenopplivet, men ikke etter to tiår.
-Det er henne jeg kjente. -Søsteren din oppdiktet sin egen død,-
-kanskje Melanie gjorde det samme... -Rebecca, jeg så henne dø.
Og jeg kjenner døden når jeg ser den.
Hvorfor det dumme smilet, Lyle?
Jeg kan se du har et godt øye til din mors malerier.
Det virkelige spørsmålet er hvorfor hun hadde et godt øye til deg.
Din mor så at hun hadde bruk for en som kunne pleie gaven hennes, ikke betvile den.
-Og du er den? -Det var ikke din far.
Hun sendte meg postkortene de siste ni årene. Vet du hvorfor?
Fordi hun stolte på at jeg ville forstå dem.
-Skal jeg gjøre det samme for deg? -Hvorfor?
For å gjøre det godt igjen etter at jeg slo deg, og for å stjele dagboken.
Finn noe inni her som kan hjelpe Melanie.
Det er du, Sam, moren min og Melanie, ikke sant?
På vei til krateret for 25 år siden.
-Den kvelden Melanie døde. -Den skjer ikke igjen!
Hvis du bare visste hva jeg gjorde.
Junior, vi vil alle dø inni denne...
Konsentrer deg om tegningene.
Jeg ser ingenting.
Sikker? Du tegnet ikke et syn... av en ny tunnel?
Eller... ett hull i kuppelen et sted?
Hvis jeg hadde så hadde den blitt funnet nå.
Hør etter, vi blir ikke knust under kuppelen-
-fordi jeg rotet det til og kastet egget over kanten.
-Det må være noe her. -Er du OK?
Ja, bare glad for at jeg har den rette blodtypen.
OK, si ifra hvis du mangler noe.
-Hva er det som skjer? -Vi gir deg blod.
Jeg finner ut av hvorfor du er syk.
-Det gjør deg sprø av å ikke vite det? -Litt.
Moren min kysset pannen min når hun sjekket temperaturen min.
-Gjorde moren din også det? -Det husker jeg ikke.
Hun døde da jeg var åtte.
Det er jeg lei for å høre.
Jeg søkte en grunn.
En som kunne forklare hvorfor hun ble tatt fra meg.
Kanskje har noen spørsmål ingen svar.
Du høres ut som Julia.
Er det så ille?
Det er noe bedre, Melanie...
Å vite.
Mennesket har alltid stilt spørsmål ved verden.
Hvorfor solen står opp og går ned.
Hvorfor våren blir til sommer, og så til høst.
Hvorfor ens kjære blir syke.
Hvordan vi helbreder dem.
Å kjenne svaret fjerner ikke forundringen.
Det gjør det bare mer fantastisk.
Så fortell hvorfor jeg er døende.
For jeg er ikke bare syk, vel?
Jeg er døende.
Det eneste som betyr noe er at første gangen jeg døde-
-så var jeg helt alene.
Nå har jeg deg-
-Julia og broren min.
Det var verdt å komme tilbake. bare for det.
Det stopper igjen.
Planen din virket.
Vi skal ha egget tilbake... Nå!
Min sønn, du vet at jeg vil gjøre alt for å hjelpe.
Men jeg kan ikke få det til å skje.
OK, men da dør sønnen og datteren din her inne.
Melanie forsvant for mange år siden.
Nei, hun er i live her inne med oss.
Det kan ikke være sant?
Joe! Norrie! Få ræva deres hit ut!
Hvordan visste du at vi fulgte etter dere?
Fordi å snike seg ikke er din sterkeste side.
Jeg må overbevise faren min om Melanie?
-Så har du noen bilder eller? -Noe bedre, en videologg.
-Som de nyeste til Chester's Mill... -Vis han dem.
Alle er så leie for det.
-Noe jeg kan hjelpe med? -Det er nok!
-Hvordan? Fordi det egget brakte henne tilbake.
Uten det her i Chester's Mill så dør hun og alle oss andre.
Det starter igjen.
Barbie, han forstår det ikke. Det er ikke bare en ting.
Det er på en måte i live og kjenner oss.
Egget er opprørt over å være der ute. Hvis han gir det tilbake-
-så kan det være veien ut... -OK, jeg har...
Kom deg unna.
Jeg gir deg egget. Hvor kom du inn?
Er det lurt? Han kan ta med hele hæren.
Vi tar den sjansen, ellers blir vi knust her inne.
Si at han må gå gjennom den røde døren i potetkjelleren i huset hans.
Vær forsiktig.
Vi kom igjennom sjøen ovenfra. Det bør være noen der når han dukker opp.
Se, det stopper.
Du går ingen steder, Joe og jeg går.
Bra, finn en walkie talkie og dra ut til sjøen-
-men denne gangen må dere gjemme dere ordentlig!
Hold deg ute av syne. Når faren min kommer så kaller dere meg opp.
-Avgårde. -Mottatt.
Tror du faren din henter egget?
Kuppelen vil fortelle oss det.
Kuppelen stoppet sammentrekningen Min far henter egget.
Så snart han forlot stedet, stoppet veggen å trekke seg sammen.
Kanskje kuppelen ville ha egget tilbake -
-og da den så faren din love det, ga den tegn.
Jeg vet ikke, men det kan være forklaringen.
- Hvordan har du det? - Som meg selv igjen.
Blodoverføringen virket, og vi får egget tilbake.
-Derfor får jeg det bedre. -Når det er ok, får du det bedre.
Hør, blodoverføringen gir oss bare litt ekstra tid.
-Hun er stadig veldig syk. -Uansett hva det er.
Har hun det mye bedre nå enn før.
Ok. Det er det eneste som betyr noe for meg
Kan noen høre meg?
-Alle batteriene er døde. -Også de her borte.
-Barbie, kan du høre meg? -Ja, Norrie. Jeg hører deg
Bra, bare tester. Kontakter deg når faren din er her.
Mottatt. Ok, vi har en, vi er klare.
Vi er også klare!
-Hva er det? -En pistol.
Jeg er klar over at det er en pistol. Men hva gjør du med den?
-Vi tar den med oss. -Nei, du legger den ned.
Rolig, jeg har sjekket. Den er ikke ladd.
Ja, og det vil den heller ikke bli, for du legger den tilbake,-
-finner nøkkelen og låser den inn. -Norrie.
Joe, den eneste gangen du har holdt en pistol-
-så skjøt du nesten Melanie i ansiktet. -Men det gjorde jeg ikke.
-Den blir ikke med. -Barbie tror at faren hans er farlig.
Det gjør Hunter også. Vi bruker den til beskyttelse-
-hvis han prøver på noe når han kommer hit.
Vil du beskyttes? Så still deg bak meg.
Hvis Don Barbara kommer med egget-
-så vil det være fordi han vil hjelpe oss, ikke skade oss.
-Kom igjen. -Det slutter ikke slik.
Ikke etter alt vi har vært igjennom, ikke etter at Kuppelen gav deg tilbake.
Jeg ønsker å se noe jeg kan male...
-Noe som kan få oss ut. -Hva om jeg kan hjelpe?
Du kan ikke fikse meg. Det er som om jeg drukner.
Jeg ser etter kysten, og det eneste jeg ser er mørke.
OK, du kan ikke se, men... Kan du føle?
Jeg føler meg alene.
-Skammer meg. -Over meg?
Nei, over meg selv.
Skammer meg for å la Melanie dø for alle de årene siden.
Skammer meg over å ikke tro på deg.
-Skammer meg over å forlate familien. -Du mistet ikke troen.
Det var jeg som mistet troen.
Jeg forstod ikke gavene dine.
Eller at kuppelen hadde valgt oss.
-Nå gjør jeg, -Hvordan kan du være sikker?
Junior ble valgt til å føre deg tilbake til meg.
Kuppelen valgte å redde meg før jeg hengte meg selv.
Og den reddet alle de menneskene-
-så snart den så at jeg var villig til å ofre meg.
Du ble valgt til å lede Chester's Mill
Og du ble valgt til å vise meg veien.
Se på det. Hva ser du? Nei, hva ser du?
-Et blankt lerret. -Vet du hva jeg ser?
En ny start.
-Tilgir du meg? -Ja, jeg tilgir deg.
-Vi dummet oss ut begge to. -Hvordan visste du at maleriene-
-ville skje. De var så sprøe. -Ja, det var de.
-Nei, det er obelisken i Zenith. -Det har ingenting med Melanie å gjøre.
Det må være noe som viser at Melanie blir frisk.
Her, la meg prøve å finne noe.
Er det meg og Melanie? Hun ser frisk ut der.
Nei, slik jeg ser det er det moren din og jeg som kommer sammen i himmelen.
-Som jeg alltid håpte på. -Det må du ikke engang si.
Du spurte selv.
-Det er sønnen din, men du må tenke deg om. -Instinktene mine har fått oss hit.
-Du må stole på meg, Malisk. -Men du kan ikke røre det.
Det har skadet alle som er kommet i nærheten av det.
-Er det noen tegn til faren min enda? -Ikke han, ikke egget, ingenting.
OK. Vi gir det litt tid.
Da du så han, husket han da meg?
Ja, en far glemmer ikke datteren sin.
Jeg kan huske ansiktet hans. Det var den dagen jeg møtte deg.
Han virket trist, som om han allerede visste.
-Visste hva? -At hvis vi møtte hverandre-
-ville vi ikke si farvel.
Denne gangen trenger vi det ikke.
Mr. Barbara, nei.
Jeg må gjøre det jeg må.
-Hva i helvete? -Den skal bli her.
-Få dem til å gå vekk, Malisk. -Jeg mottar ordre, akkurat som deg.
-Melanie? Hva er det som skjer med meg. -Rolig, Sam.
Jeg trodde han ville hjelpe.
Hold ut, Melanie.
-Hva var det som skjedde? -Hun greide ikke å puste.
Kom igjen.
Jeg vet vi har dummet oss ut.
Igjen og igjen.
Men med alt som har skjedd så tror jeg fremdeles at du prøver å beskytte oss.
Da du sluttet å bevege deg var det din måte å gi oss en sjanse til,-
-så jeg må be deg om en ting til.
Hjelp Melanie.
Hun fortjener å leve.
Alle her inne gjør det.
Du sa at jeg ble valgt.
Hvis jeg ble valgt må det være for en grunn.
Hvis noen skal dø, la det bli meg.
Slutt å ta flere av dem.
-Hvordan går det? -Det virker. Jeg fikk et syn.
-Har du malt to? -Nei, bare det.
Viser det hvordan jeg redder byen?
Nei, det er mer hva Junior ville ha.
-Du må fortsette å male. -Jeg kan ikke.
Hva betyr det?
Jeg vet ikke, men jeg tror det er sånn vi redder Melanie.
De åtte hendene redder henne?
Nå vet jeg hvorfor Sam og Lyle skulle bli med meg tilbake.
De åtte hendene... Fire gamle, fire nye...
Som jobber sammen for å redde henne.
Ja, men Angie er død så det er bare syv igjen. Hvem er den åttende.
-Det vet jeg ikke. -Spiller ingen rolle. Kuppelen vet det.
Hvis du malte det, må det være sant. Hvor starter vi?
-Skolen. -Greit, la oss gå.
-Det er første gang du sitter stille. -Hvordan har Melanie det?
Tilbake der hun startet.
-Jeg forstår det ikke, Sam? -Hvorfor overføringen ikke virket?
Hvorfor hun fikk det bedre, hvorfor hun ble syk igjen.
Men mest av alt, hvem hun egentlig er.
At hun kommer tilbake etter alle disse årene, motsier -
-enhver lov i fysikken og biologien.
Det er alt jeg noen gang har trodd på.
Vitenskapen har ikke alle svarene.
Jeg kan ikke bare gi opp slik som du og Julia.
Det er ikke å gi opp. Det er å gi slipp. Det er forskjellig.
Som er?
Å vite at det er ting du ikke vet, men fremdeles være OK med det.
Kom igjen, hva sier du til at vi to går mot usikkerheten sammen?
Det er vel et svar jeg må akseptere, ikke sant?
-Hvor er Melanie? -Jeg har malt et syn.
-Det viser kanskje hvordan vi redder henne. -Og du er med på dette?
Det eneste som betyr noe er at du må tro på kona mi.
-Hvis vi redder Melanie, så redder vi byen. -Men vi må skynde oss.
Kuppelen trekker seg sammen igjen og raskere denne gangen.
Så han kom ikke til sjøen.
Nei, men Pauline tror vi kan redde Melanie.
Uten at Don kommer med egget?
Pauline vil ha alle samlet... De gamle og nye hendene.
Du er kommet så langt.
Er du klar til å gå? Blir du med?
Jeg trodde ikke at noe så uvitenskaplig ville interessere deg.
Hvis vi kan redde Melanie så vil jeg se det.
Kanskje kan vi begge få rett, Julia.
Er det sant?
-Trekker kuppelen seg raskere sammen nå? -Det er derfor vi må skynde oss.
Så faren din gjorde ikke det han lovte.
Det eneste som betyr noe er det jeg lover deg.
Vi skal nok redde deg.
-Er du sikker på at det vil hjelpe? -Jeg er bare sikker på at vi skal prøve.
Uansett hva som skjer i dag-
-elsker jeg deg, James.
Det må du aldri glemme.
-Hva mener du? -Da jeg forlot deg... Det var en feil.
-Det skjer ikke igjen. -Det er greit, men hvorfor sier du det?
-Er alt i orden her? -Alt er fint.
La oss gjøre oss klare.
Og James, prøv å tilgi ham.
-Hva gjør han her? -Han er en av de opprinnelige fire.
-Det er en god dag å gjøre noe godt. -Hold deg unna familien min.
Da jeg kom tilbake til Chesters Mill hadde jeg en drøm om Melanie i sentrum.
Et øyeblikk.
Legg henne her.
Du skal nok klare deg.
Jeg er ikke sikker. Maleriet var mest symbolsk.
-Hun trekker nesten ikke pusten. -Barbie, la henne gjøre det.
Alle hender rundt henne. Knel alle sammen.
Junior, ta hånden hennes.
Alle andre gjør seg klar til å legge en hånd på henne.
Greit, nå.
Det skjer ingenting. Gjør vi noe feil.
Kanskje du har rett. Vi mangler Angie.
-Vi skal redde henne. -Jeg prøver.
-Hva skjer? -Hun får et anfall.
Vi kan ikke gjøre det. Ikke uten alle åtte hendene. Vi har bare syv.
Vent. Vi har åtte. Melanie teller som to hender.
Henne hun var i fortiden, og den hun er nå.
Erstatte Angie? Hun kan ikke være to personer på en gang.
Nei, ikke to personer. To personer i to forskjellige tider, fortid og nåtid.
-Kvantefysikk sier at et objekt kan... -Være på to steder på samme tid.
Akkurat. Så hvis Melanie er broen mellom fortid og nåtid,-
-den syvende og åttende hånden. -En eller annen ta den andre hånden hennes.
James, du er hånden fra nåtiden.
Sam, du var kjæresten hennes for 25 år siden. Du gjør det.
Alle andre, legg hendene deres på henne igjen.
-Virker det? -Anfallene hennes har stoppet.
Dere må ikke slippe henne.
-Hva skjer? -Rolig, Lyle. Det er i orden.
Det er i orden, Lyle. Hun våkner.
Melanie, går det bra med deg?
Hun ser bedre enn bra ut for meg.
Pauline.
Det er så fint.
Melanie. Ta hånden min.
-Hold henne fast. -Jeg prøver.
Dere må ikke slippe henne.
-Hold fast. -Dere må ikke slippe henne.
-Hvor er hun? -Vet ikke.
-Vi drar etter henne. -Nei, nei.
-Du vet ikke hvor den fører hen. -Du hoppet uten å vite noe.
Ja, og så hoppet Phil og døde med det samme.
-Det samme kunne skje her. -Han har rett, Junior.
Vi må tenke på dette. Finne ut av det først.
-Er det slik du malte det. -Jeg trodde det viste henne frisk, men...
Vent. Pauline.
I drømmen min så jeg Melanie forsvinne men jeg visste ikke det var det det betydde.
-Kanskje er hun i live. -Du så hva som skjedde. Det er min skyld.
Ingen gir deg skylden. Du prøvde å hjelpe.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg også.
-Pauline? -Vet du hvorfor?
Fordi det er meningen at hun skal være sammen med meg, Jim.
Det har alltid vært meningen.
-Det røde maleriet... Det var mitt blod. -Hva mener du?
Kuppelen ville at jeg ofret meg.
Så vi kunne komme sammen i himmelen. For alltid. Oss.
Du... Du fikk meg.
Takk, Jim.
Takk.
Pauline. Pauline.
Hvorfor?
Oversatt av Team NB Sub. Takk til NG Serier - www.NXTGN.org