www.SweSUB.nu - För bättre texter
Behöver du hjälp?
Javisst.
Tack. Det är in här.
Hej, kompis. Hej, Dex.
- Visst är det varmt i dag? - Ja.
- Har du fiskar? - Nej. Titta lite närmare.
Duktig kille.
- Vandrande pinne. - Vandrande pinne?
De är faktiskt jättesnälla.
- George. - Mary.
Nåt att dricka? Jag har nog juice eller öl.
Nej, det är bra. Du ska få fortsätta. Det är lugnt.
Tack igen.
Den där vandrande pinnen... Hur vet du att den är snäll?
Jag har ingen aning.
Varför försökte du döda nåt som inte kan dö?
Jag behövde dig då.
Jag behöver dig nu. Jag kommer alltid behöva dig.
Hallå?
Är det 722-5795?
- Ja. - Är Bobby där?
Jag är nyinflyttad. Han kanske bodde här förut.
Mr Davies, vill ni tillägga nåt?
Min klient tycker besöksförbudet är en obefogad karaktärsfläck.
- Han vill att det hävs snarast. - Noterat.
- Sen är det familjens husdjur... - Jag meddelade ett tydligt beslut.
Miss Kee behåller hunden.
Mr Kirby?
Ordförande, skilsmässopapperna?
En oförutsedd försening uppstod. Jag ska skicka dem direkt.
- Du får inte vara här. - Jag ville bara lämna dem själv.
Det är det minsta jag kan göra.
Där är ju busen. Jajamän.
Husse är hemma. Ja, det är han.
Har du skrivit på dem?
Vi hade kul ibland, va?
Tills döden skiljer oss åt
- Ditt jobb då? - De är förstående.
Jag har inte börjat än.
Har han ringt igen?
Vad sägs om att gå ut och träffa folk?
Om han inte fick dig skulle ingen få dig, sa han.
Om du lever så här...
...i fruktan, så har han vunnit.
Kom igen!
Fråga 9. Edinburgh är huvudstad var?
Irland.
- Skottland. - Det var det jag menade.
- Hallå? - Kan jag få prata med Bobby?
- Det finns ingen Bobby här. - Får jag fråga vem du är?
Vem jag är?
Är det här ett skämt? Har Steven fått dig att ringa?
Kan du göra mig en tjänst? Säg till honom att Rose ringde.
Jag är på Frank's vid åtta, om han vill träffa mig.
Rose, din vän... Han är inte här.
Jag flyttade in för några dar sen.
Jag gick förbi huset i går kväll. Jag såg honom där i fönstret.
- Har du rätt adress? - El Falansterio, L-2.
- Säg "Frank's vid åtta" till honom. - Frank's vid åtta? Visst.
Om nån vid namn Bobby går förbi så ska jag hälsa honom det.
- Hejsan. - Hej.
Skolan har strikta regler här om ålders- och könsdiskriminering.
Ursäkta?
Det vore ett regelbrott att säga att du av misstag kanske-
- gick in till matematik steg 2 för maskintekniker i sal 14A-
- och inte... till exempel...
- Konversationsfranska? - I 14B.
Nu är det så att jag ville gå en kurs i matematik...
...steg 2 för maskintekniker.
Men efter att ha hört om kursen i konversationsfranska...
- Bli inte för ledsen. - Lite besviken, kanske.
Ursäkta.
Vad då?
Du ser trött ut.
Hallå?
- Bobby sa att han inte känner dig. - Bobby har rätt. Hör på honom.
- Och kolla hans jäkla nummer. - Du tror att jag är arg på dig, va?
Det är jag inte. Han utnyttjar dig. Han gör det.
Jag brukar gilla att prata med dårar, men jag är lite trött i dag.
Lägg inte på, snälla!
Det har blivit nåt fel. Nåt linjefel eller nåt.
Han sa att han älskade mig.
Rose?
Jag beklagar det som har hänt.
Men din vän är inte här och jag känner dig inte.
- Jag är hemskt ledsen. - Det är okej.
Ingen skada skedd.
Vad heter du?
- Mary. - Mary... Mary vad?
- Mary Kee. - Han friade till mig.
Din lyckost.
Dagen då han kom hem från Vietnam-
- kom han i sin uniform och gick ner på ett knä.
- Vietnam? Menar du kriget? - Han tvingades dit som inkallad.
- Hur gammal är du? - 41.
Rose, Vietnamkriget var...
...för 35-40 år sen? Då var du ett barn.
- Varför gör du det här? - Gör vad?
Vad har jag gjort dig?!
Beklagar. Det numret saknar abonnent.
Förlåt! Förlåt, jag ville inte skrämma dig.
Jag tänkte inte. Jag... Jag ska hjälpa dig.
- Hur var det på franskan? - Jag måste gå. Jag måste gå.
Försöker du stjäla mitt jobb?
- Rensar du ogräs här? - Ja.
- Vad kallar du det här? - En miss.
Packa och stick. Du får sparken.
Du är en hårding. Det såg jag direkt.
"Packa och stick"?
Ursäkta mig.
- Hallå? - Vad är det för datum?
- Det här är trakasserier. - Den 4 september 1979.
Jag kan bevisa det. Du vet det stora skafferiet. Jag ska rita nåt.
På väggen precis innanför dörren på höger sida.
Finns bilden kvar så vet du att jag har rätt. Kan du göra det?
- Kan du titta? - Visst... Rose.
Jag tittar.
- Hallå? - Var den där?
Det var den, va?
En bild. En ros. Jag visste det!
- Vad är det som händer? - Vad menar du?
Du visste att bilden var där. Kanske har nån berättat om den.
- Jag vet inte, säg sanningen. - Jag ritade den i går, som jag sa.
- Och den är kvar. - Jag tror dig inte.
Men jag ska tro dig?
Du säger att du är från framtiden och jag kallar inte dig galen.
- Trots bevis kallar du mig lögnare. - Det gör jag inte.
Det här händer av en anledning.
- Jag måste lägga på. - Inte än.
Det är saker jag måste fråga.
Reagan blir president.
- God morgon. - God morgon.
De är jättefina.
- Tack. - Varsågod.
Kände du dem före mig i lägenheten?
Ett spanskt par. Mr och mrs Alvarez. Trevliga människor.
Mrs Alvarez lagade caldo gallego ibland. Det var gudomligt gott.
Varför flyttade de?
Vet inte, en dag var de bara borta. Säkert nåt med familjen eller nåt.
Jag vet faktiskt inte.
- Och de före dem? - Före?
Jag minns knappt vad jag åt till frukost. Jag vet inte.
Lägg inte på, snälla. Snälla.
Mary? Är du där? Jag behöver bara nån att prata med.
Jag känner mig så ensam. Snälla.
Är du så upptagen att du inte har fem minuter?
Jag är här.
Tack för att du inte la på.
Det här är lite skumt.
Folk möts av en anledning, sak samma hur.
- Tror du på det? - Jag vet inte. Det gör jag väl.
- Varför är du ledsen? - Jag måste lägga på.
Är det en man? Bedrog han dig?
Var inte ledsen. Du låter klok och hittar en bättre.
En som förtjänar dig. Bobby bedrar mig - jämt.
- Varför lämnar du honom inte? - Jag älskar honom.
Hitta en bra ersättning. Choklad är bra.
Han lovar alltid att bättra sig.
- Har du hört om kvinnorörelsen? - Ja.
Hoppa på tåget.
Bobby gillar inte feminister. Han säger att de behöver smisk.
- Har han slagit dig? - Inte direkt.
- Han säger att han älskar mig. - Män förändras inte, Rose. Aldrig.
Ibland tänker jag att jag borde ha gjort mig av med honom.
Och att mitt största misstag var att lämna honom.
Jag lydde ditt råd.
Va?
Han skrattade åt mig. Jag berättade om dig och mig.
Och att han måste bättra sig. Han bara fortsatte att skratta.
Jag gjorde mig av med honom. Som du sa åt mig att göra.
Jag jobbade hela natten. Tyst, så grannarna inte hörde.
De hittar honom aldrig. De tror att han stuckit med nån slyna.
- Har du dödat honom? - Jag kan flytta in i lägenheten nu.
De struntar i vem som betalar hyran.
Jag hoppades få bo där med Bobby en dag, men...
Mary? Är du där?
- Ring mig aldrig. - Jag gjorde bara som du sa.
Ring mig aldrig igen!
Kom ihåg att läsa andra kapitlet till nästa gång. Okej?
- Ja, magistern. - Hej då.
- Mary? - Ja, magistern.
Ursäkta mig.
- Hur stor är han? - Större än du.
Men jag är senig.
Var försiktig.
- Kom hit. - Varför?
Kom hit.
Det var inte det jag såg.
- Hur hamnade du här nere? - Pappa var befäl på Roosey Roads.
Basen las väl ner nyligen?
Du?
Mina morföräldrar kom hit från Turin.
Jag är född här, men läste i Gainesville i Florida.
Jag undervisade där ett tag. Sen sökte jag collegetjänsten här.
Vi har inte många italienare här.
När morfar insåg att det inte var New York hade båten redan lagt ut.
- Det är inte sant. - Mamma, är det om morfar sant?
Idioten gick ombord på fel båt.
- Tack så mycket, mrs Guidi. - Jag gillar den här.
- Tar han ofta med tjejer hit? - En gång förut.
Jag ska berätta.
- En tjej som hette Trulli. - Trudy.
- Hon åt som en häst. - Mamma...!
Giovanni! Tjejen som Johnny tog med hem, vad åt hon?
Få se nu... Caesarsallad, rostbiff, pommes frites, morötter-
- ärtpuré, tre brödskivor med smör och tiramisu.
- Vad hände med Trudy? - Hon exploderade.
- Vill du ha nåt annat? - Nej.
Vi måste gå nu.
- Vi ses, farsan. - Kul att träffa dig, Mary.
Hej då.
- Det är inte där jag tänkte mig dig. - Jag behövde en bostad snabbt.
Det är inte så farligt. Lägenheterna är stora.
- Tack för i kväll. - För all del.
Hej då.
- Vems jacka? - Hur kom du in?
Lämna inte bakdörren olåst. Tur att det var jag och ingen annan.
- Jag ringer polisen. - Varsågod.
Om du vill göra mig arg. Ingen av oss vill det.
Alla jäkla jurister... Vi har inte kunnat prata.
Du får inte vara här. Inte inom 150 meter från mig.
150 meter.
Visst är det lite löjligt?
Vad vill du?
Jag saknar dig, Mary.
Jag menar... hur vi hade det. Det roliga vi hade tillsammans.
Minns du? Så jag tänkte: skit i domarna.
Skit i juristerna. De känner inte oss.
Jag kom bara för att prata. Som vi brukade prata.
Minns du?
- Öppna inte. - Mary?
Jag glömde min jacka.
Jag ville inte störa.
Ursäkta mig.
- John Guidi. - Steven. Kul att träffas.
Ursäkta. - Kan du säga till din vän att du är upptagen?
Förlåt. Är du upptagen?
- Inte precis. - Inte precis?
Jag hör av mig.
- Du måste laga luftkonditioneringen. - Säg det till vaktmästaren.
- Jag kan kolla på det om du vill. - Tack.
Du borde ringa polisen. Han har besöksförbud.
Det hjälper inte. Det gör honom bara arg.
- Mary, hör på... - Jag kan hantera det.
Tack.
Jag ska kolla låset.
Det borde göra susen.
- Klarar du dig? - Ja.
- Ifall du behöver nåt. - Tack. Igen.
Hallå? Hej. Är det Luillo?
Det är Mary Kee. Jag ringer från lägen... Hallå?
Jag ringer om luftkonditioneringen. Jag hör inte vad du säger.
Hallå?
Luillo? Hej, det är Mary. Ja, luftkonditioneringen.
Den har varit sönder sen jag flyttade in.
Så länge? Ja.
Okej, då ringer du. Tack.
Jag sa åt dig att sluta ringa!
Hej, mamma. Nej, det är inte Steven. Det är en idiot som ringer.
Hon är en jätterar tjej. Hon verkar lite nere i dag.
Hej! Din kompis John lagade min gräsklippare.
- Det var bara ett par sladdar. - Han var som en nervös älskare.
- Det var bara... - Fjäderlätt på handen.
- Vill ni ha en läsk? - Jag måste gå.
Redan?
Jag kom bara för att kolla att du hade det bra.
- Allt är bra. - Okej. - Hej då, George.
Jag ringer dig. Vi borde göra nåt.
Okej.
Fjäderlätt på handen!
- Du är en fuling, George. - Ja.
Du har försökt undvika mig, men det slutar nu.
Jag såg dig och din mamma i dag utanför katedralen.
När jag ringer ska du svara. Jag vill skydda dig, Mary.
Dig och din vackra mamma.
Fan!
Får jag fråga dig en sak?
- Visst. - Vilka vann World Series -79?
Pirates slog Baltimore Orioles.
Pirates låg under med 3-1 i matcher, men vann efter sju matcher.
- Är det sant? - Ja, slå upp det.
Året då Pirates slog Orioles... Vem bodde i min lägenhet?
- Vad är det frågan om? - Du sa att du inte minns din frukost.
Jag tror att du minns allting.
- Rose. Rose Lazar. - Kände du henne?
Hon sa "god morgon". Såna grejer, ja.
Och?
Hon var den sorgsna typen.
Hon hade en kille på militärbasen. De var tillsammans ett tag.
Då och då bråkade de.
De kom hem vid midnatt och skrek och smällde i dörrar.
En dag försvann han bara. Det var då hon flyttade in.
Vad hände med henne?
- Hon tog livet av sig. - Här?
Hon virade telefonsladden runt halsen och hängde sig från taket.
- Vet du varför hon gjorde det? - Som jag sa...
Hon var den sorgsna typen.
Är du säker på att hon är död?
Det var vad jag fick höra, men det finns inget dödsbevis.
Tyvärr, jag kan inte hjälpa dig.
- Det är Steven. Det måste det vara. - Hur byggde han en vägg i smyg?
En vägg!
- Och hur kan han känna till Rose? - Han måste ha arrangerat det.
- Otroligt att jag berättar för dig. - Jag är trekkie och klarar det.
Låt oss säga att du har rätt.
Ni pratade för nån vecka sen.
Sen la hon nåt i ditt skafferi.
- Ett lik. - Ett lik, men...
Enligt din tidshoppsteori så gjorde hon det 1979.
Så när du flyttade in var skafferiet igenmurat.
- Men det var det inte. - Exakt, så det funkar inte.
Om du nu inte minns det förflutna som det var innan det ändrades.
Det här är tiden. Som en flod.
Och det här är en händelse-
- som påverkar hur floden rinner.
Så om du följer den här vägen-
- så lämnar han henne och hon hänger sig.
Om nånting stör det då? Säg att hon får en ny vän.
Är Bobby där?
Vi får en helt ny väg.
Pojkvännen dör, du förlorar skafferiet.
- Okej, men varför... - Varför du minns skafferiet?
För att du fick det att ändras. På nåt sätt lämnar det ett spår.
Som en blyertslinje.
Man suddar ut den och ritar en ny linje.
Men man kan ändå se den första linjen.
Men bara du, bara den som suddade ut den.
- Tror du att det är så? - Ärligt talat, nej.
Om vi slår ner väggen så hittar vi en sjuk överraskning från Steven.
- Jag rör inte väggen. - Ska du bara låta den stå där?
Verkligen?!
Ska du lägga dig och undra om det finns ett lik i ditt kök?
Jag rör den inte.
Otroligt att du tappade min keps. Jag älskade den kepsen.
John, är det du?
Hej, gubben.
Hallå?
Vem där?
Vilken fiktiv familj bor på Evergreen Terrace 742?
Simpsons.
- Jag passar. - Rätt gjort. Svaret är Simpsons.
Fråga 6.
Vilken av följande ingredienser ingår inte i worcestershire-sås?
- Sirap, sardeller, senap. - Senap.
- Det är rätt svar.
Väckte jag dig?
Du lägger väl inte på nu? Kom igen.
Ska du inte prata med mig? Vi är väl vänner?
Inget får ju hända din charmiga mamma.
Du var ute sent i går. Vad heter han?
- John. - John vad då?
John Guidi.
Hans föräldrar har det lilla fiket på San Francisco.
- Jag träffade dig i går. - Va?
På ett vårdhem.
- Jag förstår inte. - Jag hittade dig genom socialen.
Är det nåt fel på mig? Är jag sjuk?
Inte kroppsligt.
Lite mager kanske. Du äter inte.
- Psykiskt däremot... - Berätta.
Vad tror du? All din ilska, all din vrede...
- Skulle det inte påverka dig? - Du ljuger.
Tänk efter, Rose. Har du undrat varför du inte har några vänner?
Varför du förföljer en okänd? Tycker du att det är normalt?
Bobby och alla gånger han har bedragit dig då?
- Alla gånger han lämnat dig. - Han har aldrig lämnat mig!
Vem har sagt det? Vem har du pratat med?
- Vem har ljugit? - Det är inte viktigt.
Det viktiga är att du kan ändra det. Du behöver inte hamna på dårhus.
Du kan hindra att det händer.
Pratade du med mig?
Du säger inte mycket.
Jag stannade en liten stund. Tittade på tv.
Spelade kort. Jag lovade att besöka dig igen i dag.
Jag har aldrig spelat kort.
Du lär dig väl. Du var inte så bra heller.
- Jag slog dig varenda gång. - Du tycker att det här är roligt.
Tycker du att det här är roligt?
En sorgsen patetisk blöjtant som inte kan äta? Det är inte roligt.
Men det behöver inte vara så här. Det är ditt val!
Okej.
Det där gör nog susen.
Så skönt.
- Vet du varför blomman heter "daisy"? - Nej.
Det kommer av "dagsöga". De öppnar sig när solen går upp.
Vet du vad jag kallar dem? Ogräs.
- Nej då. - Jo.
Du tycker om dem. Du tycker att de är fina.
Jaså?
Varsågod.
- Besökte du mig i dag som du sa? - Jag kom precis hem.
- Spelade vi kort? - Lite.
- Hur såg jag ut? - Lite bättre. Mer färg, kanske.
Var det allt? Inget annat med mig? Inget ovanligt?
- Jag vet faktiskt inte. - Tänk efter.
- Jag vet faktiskt inte. - Okej, Mary.
Jag ska gräva ner nåt vid palmen en halvmeter ut mot lägenheten.
Gå ut och gräv upp det. Förstår du?
Gräv upp det!
Du ljög. Du hittade mig inte på ett vårdhem, va, Mary?
Du har inte hittat mig. För då hade du vetat det rätta svaret.
"Ja, Rose, du såg annorlunda ut."
"Du såg väldigt annorlunda ut."
Det kan inte vara riktigt.
Det är ju helt sjukt.
- Jag tar det. - Nej.
Lita på mig.
- Hallå? - Vem är du?
Jag heter John. Vem är du?
John Guidi. Marys lille vän.
- Jag känner dina föräldar. - Vad trevligt.
- Jag får prata med henne. - Du och jag ska prata först.
- Jag får prata med henne, sa jag! - Hon vill inte prata med dig nu.
Hittade hon min present?
Ja. Jag tycker att det är rätt sjukt. Tycker inte du?
Jag har en annan överraskning.
Säg att jag har gissat vem skvallerbyttan var.
Skvallerbytta du din tunga går itu
och varje liten hundvalp får smaka på den nu
Vet du, Rose, jag tycker inte att du ska ringa hit mer.
- Det hela har gått för långt. - Säg det bara till henne!
- Hon är helt galen. - Vad sa hon?
Nåt om en skvallerbytta. Hon hade gissat vem det var, sa hon.
Va?
George! George!
Var är George?
- Det här är hans lägenhet. - Nej.
Jag träffade honom förut. Jag gjorde en krans åt honom.
Förlåt, men hur länge har du bott här?
- Ett par månader, sen barnet kom. - Vet du vilka som bodde här förut?
Ett äldre par. Dominikaner, tror jag.
Förlåt att vi störde.
Du kommer ihåg George.
George. Du har träffat honom.
Ni skämtade. Du lagade ju hans gräsklippare!
Jag har aldrig träffat honom.
- Du tror att jag är tokig! - Jag tror att vi ska gå in.
Det vore kanske klokt att du inte är här i natt.
- Jag är inte tokig. - Du har pressats.
Med Steven och telefonen. Du kan åka till din mamma.
Eller sova hos mig. Det här är inte...
Jag sover i soffan. Så kan du få sova.
Så får vi se hur du mår i morgon.
- In här. - Tack.
Du kanske ska flytta.
- Jag har precis flyttat in. - Den där kvinnan är tokig.
Vem hon än är och var hon än är så slutar det kanske om du flyttar.
- Så nu tror du inte det är Steven? - Jag vet inte vem det är.
Om det var jag så hade jag flyttat.
Jag måste lägga mig.
Lämna det här. Det ligger rena handdukar på sängen.
Tack.
Mary!
Vad är det?
Ingenting. Jag mår fint. Somna om.
- God morgon. - Hej.
- Kaffe? - Ja, det låter jättegott.
Har du beslutat vad du ska göra?
Jag tror att jag går ut med Dexter.
Och sen?
Sen sticker jag till lägenheten och hämtar mina saker.
Och biter ihop och ringer mamma.
Jag tror att det är det rätta.
Vill du springa? Va? Spring!
Släpp honom, Steven.
Kom, Dex. Kom, Dex!
Kom, Dex!
Ligger du med honom nu?
Din nye vän.
Dexter, kom till matte.
Jag tycker inte det är rättvist att han får vara med min hund.
Kom, Dex, vi går nu.
Han får inte vara med min hund. Förstår du?
Hallå?
Hej. Jag slutar vid tre. Ska vi ses på framsidan?
- Det låter bra. Vi ses där. - Okej, hej då.
Numret ni har ringt är inte i bruk.
- Jag letar efter John. - Jag ropar på honom.
Förlåt, mr Guidi. Jag söker John Junior.
Hans mobil verkar inte funka.
- John Junior? - Jag skulle träffa honom.
- Jag vill bara prata med honom. - Vill du prata med min son?
Jag förstår inte.
Santa Margarita, södra ingången.
Dit går jag när jag vill prata med honom.
GIO VANNI JOHNNY GUIDI Togs ifrån oss 21 november 1979
Kände du honom?
Jag träffar hans mamma då och då. Hon kommer ofta hit.
Min man Charlie.
Svinet som han var.
Vet du nåt om pojken, hur han dog?
De vet inte om han dog. De var aldrig säkra.
De hittade honom aldrig?
Bobby Shafto gick till sjöss
Du skulle ta livet av dig. Vet du det? George hittade dig.
Här i köket. Du hade börjat lukta.
Allt det här var ditt fel, Mary.
Han skulle ta dig ifrån mig. Du tillät det.
Jag är redo att förlåta och börja om.
Du blir aldrig lycklig, Rose. Det vet vi båda. Så varför lida?
- Ett par piller är allt som krävs. - Men jag är ju lycklig.
Jag har en vän här hos mig.
Hallå?
- Vem är du? - Mary. Mary Kee.
- Du ljuger. - Nej då.
- Var bor du? - Roosey Roads.
Rose säger att du är en av hennes bästa vänner.
Jag är också en av hennes bästa vänner.
Mary, lyssna. Du måste gå hem nu.
- Förstår du? - Hej, Mary.
Kände du igen rösten? Det borde du göra, den är din.
Vad gör du med henne, tokhäxa?
Vi lagar mat, Mary. Det minns du väl?
Vi friterar kyckling. Men vi måste vara försiktiga, för oljan är varm.
Oljan blir väldigt varm. Vi måste vara väldigt försiktiga.
Inte sant, Mary?
- Var försiktiga. - Va?
Var försiktiga.
Du var elak mot mig. Du skulle låta mannen ta dig ifrån mig.
- Jag är ledsen, Rose. - Du låter inte ledsen.
- Jag är verkligen det. - Du låter rädd.
- Du låter inte ledsen. - Jag är verkligen ledsen.
En gång till och så får vi se om du låter uppriktig.
Jag är verkligen ledsen, Rose!
- Jag tror inte det. - Snälla... Snälla Rose. Snälla.
Nej! Sluta, snälla!
Snälla, sluta, Rose!
- Rose? - Ja, Mary.
- Är du fortfarande arg på mig? - Nej.
Är du?
- Jag var det. - Du förstår varför jag gjorde det.
Jag ville bara bli din vän.
Lämna mig aldrig, Mary.
- Jag fyller år i morgon. - Grattis. Vad har du planerat?
Ingenting. Jag minns hur det var då.
- Det var hemskt. - Ja?
Jag hade fest på bowlinghallen. På basen.
Ingen kom.
De var rädda för mitt utseende.
Jag var så ledsen. Och ensam.
BOWLINGBRAND 17 döda - skadad dör på sjukhuset
- Du kanske kan komma, Rose. - Det gör jag gärna.
- Det blir som om vi var vänner. - Jag hade tagit hand om dig.
Jag vet det nu.
Vi kom dit vid tre. Kanske lite över.
Jag är där vid tre. Jag håller en bana åt er.
Vad har man vänner till?
Hallå?
Hej, mamma. Ja, jag är snart där.
Hur är det med Dexter? Bra, okej.
Ja. Jag älskar dig. Hej då.
- Mamma, jag sa... - Hej, Mary.
Jag missade bussen och hann inte till bowlinghallen.
- Men det var kanske tur i oturen? - Hallå? Hallå?
Mary, du måste gå hem. Kan du göra det? Så fort du kan.
- Lägg på och spring för livet. - Hon är en rätt rar flicka, va?
Vad hände, Mary? Vad gjorde henne till en satmara?
Gör henne inte illa. Snälla, gör henne inte illa.
- Som du försökte döda mig? - Rose, jag...
Hon hade inte förstått, va? Hon hade tyckt det var orättvist.
Men du hade förstått, va, Mary?
Snälla. Snälla du.
- Rose? - Hej då, du har saker att göra.
- Nej, jag har tid. Inte i dag, Mary. Du har besök.
Lämna mig ifred!
Hallå? Hallå?
Mary? Du måste springa. Förstår du?
- Varför är hon så arg? - Var är hon? Bredvid dig?
- Hon skulle hämta sina piller. - Hon är galen. Det är inte ditt fel.
- Hon försöker göra dig illa igen. - Jag är rädd.
Du måste därifrån, så spring!
- Hon har låst dörren! - Dra hårdare!
- Hon har låst båda dörrarna! - Mary, du måste springa!
Jag väntade, Mary. Jag väntade i alla år.
Jag ville att du skulle veta varför du ska dö.
Du skulle inte ha försökt döda mig.
- Mary, är du där? - Hallå?
Jag vill att du tar en kniv. I köket.
Ta en jättestor kniv.
- Säg till när du har den. - Jag kan inte, hon kommer.
Du skulle aldrig ha ljugit för mig.
Mary, garderoben.
Ser du garderoben? Ser du garderoben i sovrummet?
- Jag ser den. - Slå sönder spegeln.
- Sparka på den så hårt du kan! - Hon kommer!
Gör det!
- Mary, ta en av skärvorna! - Hon är här i rummet!
Du vet vad du måste göra. Stick den i henne så hårt du kan!
- Snälla, tvinga mig inte! - Gör det, Mary! Gör det nu!
Gå härifrån! Lämna mig ifred!
Hennes ögon är öppna. Och hon ligger på golvet.
Hennes ögon är öppna.
Gå hem, Mary. Gå hem.
- Hej, gumman. - Vad vill du?
"Hej, älskling. Hård dag på jobbet? - Nej då, det är bra. Allt är bra."
Hejsan!
- Ut ur min lägenhet. - Finns det nån öl?
Okej, om du säger så...
Ser du vad du fick mig att göra?
Vad sägs om ölen?
Snälla, tvinga mig inte!
Sista chansen, Steven.
Vad händer annars?
Söta Bobby Shafto
kom hem och bli nu min
vackra Bobby Shafto
Bobby Shafto stal mitt hjärta
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2012