Vänta.
Ibland undrar jag om det krävs mer mod att leva eller dö.
Stanna.
Vi har alla gjort saker för att överleva...
Jag har ett viktigt uppdrag.
Jag ljög. Jag är ingen vetenskapsman.
Folk dog för att få hit dig.
...saker vi vill glömma.
Vi blev vem vi än behövde vara.
Jag är känslokall, Negan.
Men de vi är nu,
- de val vi gör, det är kanske allt som betyder något.
- Eugene. - Max?
- Släpp mig. - Max.
Max.
- Förlåt. Jag trodde... - Du. Det var du som dödade honom.
- Sebastian. - Nej.
- Vi måste få bort dig. - Nej. Max är borta.
- Jag lämnar henne inte. - Vi måste gå. Kom.
- Vi borde... - Nej.
Ingen rör honom.
Inte förrän jag säger det.
Jag såg vem han var.
Trots vad folk trodde försökte jag hjälpa.
Jag kanske var för sen.
Vi hade våra problem,
- men familj är en komplicerad sak.
Men det vet du.
Din syster var lojal mot mig i över ett decennium.
Jag vill tro att hon gick vilse.
Hon kanske kan hjälpas-
- innan det är för sent.
Jag behöver ett exempel.
Någon som påminner dem att handlingar har konsekvenser.
Om du hittar och griper Eugene Porter,
- gör honom till ett exempel för alla,
- så hjälper vi din syster.
Staden söks nu igenom.
Kom.
Målen är nya invandrare från Virginia-samhällena-
- i Riverbend, Hilltop och Alexandria.
Alla kända medarbetare till Eugene Porter-
- ska tas in till förhör
- angående upploppet på grundarnas dag och Sebastian Miltons död.
- Kommer det att hända? - Jag lovar ingenting.
Kom igen.
Vad tror du? Ska vi slå läger och vänta ut det?
Nej. Vi hittar en väg runt.
Att lämna vägen med vagnarna är riskabelt.
Det är en fin dag. Vi har gott om tid.
Jag bjuder gärna-
- på min kända fettuccine con cannellin med bönor, á la Jerry.
- Jag säger bara. - Vi borde fortsätta.
Varför så bråttom?
Vi måste få förnödenheterna till Oceanside och titta till dem.
Sedan till Alexandria. Vi har inte tid.
Okej.
Kom igen.
Rosita Espinosa, 929 Miller Street, sektor G4, för närvarande arbetslös,
- ogift med en dotter, Socorro Espinosa.
Kan du bekräfta?
Gör du verkligen det här?
Kan du bekräfta?
Så vi känner inte varandra?
Är vi främlingar?
Kan du bekräfta?
Visst.
- Var var du under upploppet? - På torgets östra sida.
- Med vem? - Jag var själv.
Du var med Eugene. Flera vittnen såg er tillsammans.
Ja. En halvtimme innan det hände.
- Vad pratar du om? - Din syster.
Var mer specifik.
Eugene sa att hon inte skulle följa med oss,
- att hon ville stanna här, göra det till en bättre plats.
- Har du sett honom sedan dess? - Nej.
- Är du säker? - Ja.
Okej.
Vi vet trots allt-
- var Eugene kommer att befinna sig.
- Var då? - Med dig. Ni är som en familj.
Jag ringer om jag ser honom.
Jag respekterar dig, Rosita,
- även om du inte respekterar mig just nu.
Men du måste göra något åt mig.
Be Eugene att lämna över sig.
Om han kommer till mig med ånger och vill samarbeta,
- kommer det att hjälpa alla inblandade.
Men om han eller ni andra gör det svårare för oss,
- går ingen någonstans,
- och det blir bara värre för er.
Det är jag.
Hur gick det?
Upprepade frågor och intensivt stirrande. Du?
Samma.
- Har du pratat med de andra? - Ja.
Vi åker i gryningen om vi kan komma ut.
Okej. Mercer kommer att iaktta oss.
Jag räknar med det.
Hur mår du?
Bättre än vad jag förtjänar.
Du vet inte var Max är?
Nej. Tyvärr.
Det kan tyckas trivialt med tanke på upploppen,
- men jag är den som borde skämmas,
- mina handlingar har försatt er båda i en farlig situation.
Gör inte det. Han förtjänade det.
Vi måste lista ut-
- hur vi ska få ut dig.
Jag vet ett sätt. Östra porten. Jag vet när vakten byts ut.
- Vi kanske kan ta oss ut då. - Okej. Bra.
Vi hinner ikapp de andra på vägen till Alexandria.
Vad är det, Eugene?
Jag vill inte låta otacksam,
- men jag kan inte ge mig av utan min älskade.
Varenda soldat i staden letar efter dig.
- Du kommer inte långt. - Det må vara så.
Jag kan inte ge mig av utan henne.
Jag måste veta att hon är trygg.
Stanna här. Jag letar efter Max.
Om jag hittar henne, kanske vi kan få ut er båda. Okej?
Okej.
Håll dig säker.
Lystring, kära medborgare.
Förövarna av dessa fruktansvärda händelser-
- får inte gå ostraffade.
Alla som ger information-
- om var dessa personer befinner sig-
- kommer att belönas generöst.
Alla som hjälper dessa flyktingar-
- kommer att dela deras öde, en snar och slutgiltig rättvisa.
- Ska vi lämna kvar vagnen? - Nej. Vi klarar det här.
Ett, två...
Vänta.
Är du okej?
Kan han gå? Är han okej?
- Kan du gå? - Ja.
- Är du säker? - Ja.
Det är mitt knä.
Vänta. Det kanske finns en plats där borta.
De har väggar. Vi måste gå till fots.
Här.
Jag hämtar mer tändved.
Kolla här. Det är stort. Det har väggar och nära till vatten.
Massor med mark för jordbruk. Ett nytt kungarike.
Hallå? Sir Aaron?
- Vad? - Inget.
Det blir snart mörkt.
Jag tar första vakten, så du kan vila.
Jag stannar uppe med dig.
- Okej. - Okej.
Du klagade alltid över att jag valde den här platsen framför dig.
Det fanns aldrig ett val.
Jag vet inte om jag kunde ge dig det du behövde,
- att kontrollera dig.
Och nu, efter all denna kamp,
- efter alla våra uppoffringar,
- vad har vi kvar?
Vi behöver åtminstone inte svika varandra längre.
Ta hand om det.
- Du borde inte vara här. - Men det är jag.
Jag blev utsläpad ur min lägenhet av dina män-
- och förhörd i tre timmar.
Det luktar armhålor och röv.
Förlåt. Du får inte särbehandlas.
- Så det är inte personligt? - Det är våra order.
Miltons son är död och hon vill hitta Eugene.
- Men han är inte... - Jag hinner inte bråka.
De kommer att döda honom. Om de fångar honom.
Är du okej med det?
Jag var själv i flera år, jag tappade förståndet,
- jag skrämde bort alla som kom i min väg.
Men Eugene trodde på mig. Han accepterade mig för mig.
Inga fördomar. Han räddade mig.
Dåliga människor gör inte det. Bra människor gör det.
Han visste inte vad som skulle hända.
Men det gjorde det. Det går inte att ändra på.
Jag måste ta hand om min familj nu.
Men inte Eugene.
- Han kommer att få en rättegång. - En rättvis?
Vad är poängen med denna plats om en god man avrättas?
Herr. Vi har hittat Maxxine Mercer. Sektor G2.
Då går vi.
- Jag måste gå. - Ja.
Jag med.
Vill du inte vila?
Du kan ta det senare passet med Elia.
Det är okej.
Är allt bra mellan er? Har något hänt?
Det var bara...
Det var ett ögonblick.
Det väckte minnen av Henry.
Jag kan inte göra om det.
Jag var gift en gång.
- Jaså? - Inte lagligt. Men ja.
Jag pratar inte ofta om det.
Eric och jag, vi träffades i DC, och vi fick...
...genast kontakt, han bjöd ut mig den kvällen-
- och jag sa nej i sex månader.
- Varför? - Jag vet inte.
Jag trodde att jag var för upptagen eller inte redo.
Jag kanske bara var rädd.
Men till slut sa jag ja.
Och vår tid tillsammans, åren i Alexandria,
- det var de lyckligaste i mitt liv.
Efter att han dog-
- var jag redo att ge vad som helst-
- att få tillbaka honom,
- så vi kunde ha en dag tillsammans igen.
Lydia, förlust är oundviklig.
Det har det alltid varit.
Det enda vi kan kontrollera är när vi säger ja.
Stanna. Vänd dig om. Händerna bakom ryggen.
Den misstänkte har gripits.
Uppfattat.
"Jag, Maxxine Mercer, är ansvarig..."
- Det här är inte mina ord. - Det måste de vara.
"Jag har lidit av depression i flera år-
- och slutade nyligen ta min medicin.
I min förvirring och paranoia manipulerade jag inspelningar-
- att förtala familjen Milton och väcka oro.
Mina handlingar var okarakteristiska och omoraliska.
Jag hoppas att ni kan förlåta mig..."
Sluta, Max. Skriv under.
Och vad? Säga att Eugene låg bakom allt?
Acceptera amnestin.
Jag gjorde det för jag kan inte vara delaktig i något så ruttet.
Visste du att Eugene hindrade Sebastian från att döda mig?
Ska jag förråda honom?
De kommer att avrätta dig för förräderi.
Jag försöker rädda dig.
Jag försöker rädda det här stället.
"Tala sanning, oavsett kostnaden."
Precis som pappa brukade säga.
Inte ens som general glömde han sitt ansvar som medborgare.
Jag tror att han hade gillat Eugene.
Han hade varit stolt över vad vi försöker göra här.
Och jag tror att han hade skämts över dig.
Försöker du att åka fast?
Jag håller ett öga på soldataktiviteten,
- så jag kan hjälpa Rosita att hitta Max.
Jag är trött på att inte kunna hjälpa till.
Bäst att du stiger åt sidan.
Jag vill inte bråka.
Låt gå.
Varsågod.
Du försöker inte stoppa mig.
Du går inte.
För att jag är en ynkrygg.
- Nej. För att du är smart. - Jag har alltid varit en belastning.
Jag förlitar mig på andra för att överleva,
- jag räknar med deras mod för jag själv saknar det.
Jag undvek bara naturligt urval-
- på grund av min förkärlek för undanflykter.
Det betyder att ljuga.
Jag förstod det.
Det är tyvärr min enda märkbara färdighet.
Tror du att människor föds modiga, eller är det något man blir?
Både och.
- Har de Eugene? - Ja.
Daryl och de andra försöker smuggla ut honom.
Det är bra.
Sen är han ute i världen-
- och gömmer sig tills att Samväldet blir uttråkade.
Sen återförenas vi, han, du, jag, Yumiko.
Vi fyra ute på vägarna igen.
Du vet att jag stannar här.
Efter vad de vill göra med Eugene?
- Det går åt helvete här. - Därför måste jag stanna.
Han och Max visade sanningen.
Människor vill ha förändring.
Varför inte kämpa för det nu,
- när de med makten är rädda?
Jag kanske inte vill kämpa.
De försöker övertyga oss om hur bra det här stället är,
- men i verkligheten är det en skithåla.
Det kanske inte är värt att hålla fast vid.
Tror du att Mercer är en bra man?
Ja, men jag har känt många bra män.
Skenet kan bedra.
Han och jag kommer inte alltid överens. Men en sak är säker.
De flesta försöker göra det bästa av vad de har.
Han kanske försöker göra samma sak.
Ja, kanske den här gången,
- förtjänar jag mer än det bästa av en dålig situation.
Ja, det gör du.
Vad du än väljer, så finns jag här.
Om du behöver mig.
Tack för att du kom. Jag hoppades på det.
Jag har mycket att säga.
Det viktigaste är att du är här,
- vilket betyder att du vill prata.
Du dödade min son.
Ditt folk mördade åtta arbetare,
- förvandlade dem till odöda och släppte dem lösa.
Jag ville att du skulle förstå,
- att få din uppmärksamhet.
Men det var inte mening att...
Jag chansade och det gick inte som förväntat.
Sebastian och jag var olika, men oavsett vad-
- fanns jag alltid där för honom.
När han behövde folk för sina små sidoprojekt,
- hjälpte jag honom då han var din son, Pamela.
Det här är på grund av dem. Från Hilltop, Alexandria.
Det började med dem. Oliktänkande, kaoset.
Om de inte hanteras av någon-
- som känner dem, tar det aldrig slut.
De kommer inte sluta förrän de har tagit allt.
Okej.
Vad gör vi med dig?
Gör vi det på ditt sätt? Ska vi ta en risk?
Chansa?
Om du vinner, får du leva.
Men om du förlorar...
Tack, Pamela.
Tack.
Jag lovar att förbättra mig.
Inga fler spel eller hemligheter.
Jag står till familjen Miltons förfogande.
Jag vet det, Lance.
Jag förstår inte.
Som du sa, du står till familjens förfogande.
Tack vare dig,
- är det här allt som finns kvar.
Kroppen är fortfarande varm. Mata min son, Lance.
Kan vi prata?
Visst.
Så genant.
- Jag vill inte att du ger dig av. - Jag måste.
- På grund av mig? - Ja. Nej.
Kanske.
Du är toppen.
- Verkligen, men... - Men vad?
Jag måste härifrån. Eugene kommer att dö här.
Jag gör allt jag kan för att stoppa det.
Men inte allt. Eller hur?
Det är så sjukt.
Jag vet. Det här stället är inte perfekt.
Inte jag heller.
Men du har varit där ute. Du vet vad som väntar.
- Det kunde vara värre. - Säg inte det.
Har jag fel?
Du måste förstå.
Ingenting har varit lätt för mig.
Även innan allt det här var det inte lätt.
Pappa drog när jag var nio. Mamma gifte om sig.
Min nya pappa gav mig en ond styvbror.
Sen börjar de båda bete sig som om de vore min pappa.
Mycket skrikande och knuffande,
- och min mamma lät det bara hända.
Bara för att ha kvar honom.
Så jag ställde till med ett helvete. Jämt.
Min nya pappa och bror börjar binda fast mig,
- de kastade in mig i en garderob.
De lämnade mig där i timmar.
Jag kissade på mig ibland.
Så de turas om att slå mig.
Allt jag hör är: "Juanita, du har tak över huvudet.
"Juanita, räkningarna är betalda. Juanita, det kunde vara värre."
Men vet du vad? Åt helvete med det tankesättet.
Det kunde vara bättre också.
Det borde vara bättre.
Det här stället börjar likna min styvfar.
Och om jag sitter och ser på, är jag inte bättre än min mor.
Jag är inte min mor.
Jag måste ge mig av.
Okej.
På grund av det som hände mig,
- när jag ser en man, ser jag ett monster.
Jag har sett dem så långt innan-
- de dog och kom tillbaka som riktiga monster.
Men det är inte vem du är.
Du ska veta det.
Vi har kollat allt. Låst allt.
Det är nog bara vinden.
Det var inte vinden.
Vi borde nog kolla igen.
Skit.
- Är du okej? - Ja.
Vi måste till Eli och Jerry!
Vakna! Problem!
Spring.
Ta er in.
Det måste vara minst 50 stycken.
Hur tog de sig in?
Vad fan?
Sen när använder de dörrhandtag?
Whisperers.
Ni två, upp på taket.
- Hur är benet? - Bra nog.
Jag håller dörren. Var försiktig.
Herregud. Det är säkert här.
Vi kan hoppa. Kanske.
- Visst. - Vi kan inte riskera det.
Hoppar ni två, flankerar ni dem här.
Jag går ner igen. Tillsammans-
- kan vi skilja Whisperers från de andra. Okej?
- Okej. - Okej.
Du.
Jävla Whisperers.
Hur fan gjorde den det?
Så vad tror du att det var? Som en avvikelse?
Det finns alla olika sorter.
Några av dem återvänder till platser de minns.
Jag har hört historier om odöda-
- som kan klättra på väggar och öppna dörrar.
Jag visste inte om de var sanna.
Det kanske finns andra sorter. Jag hoppas inte det.
- Säkert att du kan resa? - Tack vare dig.
- Det var mitt fel. - Idag är en ny dag.
Jag ska ta resten av grejerna.
Vad var det du sa igår?
Något om ett nytt rike?
Du har sett et nu?
- Ezekiel kan bli kung igen. - Jag vet inte.
Det här stället var byggt för kung Jerry.
Och drottning Nabila?
Kung Jerry och drottning Nabila. Det låter bra.
Ja.
Max?
Hon kommer inte.
- Har du hittat henne? - Ja. Men det var för sent.
Hon är redan i polisens förvar. Jag är ledsen.
Vaktbytet sker snart. Vi måste röra på oss.
Det är dags för dig att ta farväl.
Jag tittar till de andra. Vi ses hos dig.
- Min väg leder någon annanstans. - Det finns ingen annan väg.
Jo.
Jag förstår att du är upprörd.
Men du kan inte hjälpa Max nu.
Kanske inte. Men vem hade jag varit om jag inte försökte?
En som är vid liv. Om du stannar här, dödar de dig.
Det är inte logiskt, men det är sällan hjärtefrågor.
Om jag ger mig av-
- kommer jag inte ha ett liv värt att leva.
Att vara med Maxxine har gjort mig bättre,
- bättre än vad jag någonsin har kunnat ana.
Därför ser jag ingen väg utan henne.
Jag följer henne, eller så blir jag den jag en gång var igen.
Eugene.
När jag hade det som värst,
- som ett kosmiskt skämt,
- sa du att den jag behöver fanns där ute, att jag skulle hitta henne.
Jag trodde det inte. Jag litade på dig, som alltid.
Du hade rätt.
Nu måste du lita på mig.
- Det kommer att bli bra. - Nej.
Du måste låta mig gå.
Ge Coco något från mig.
En dag kommer hon att ha stilen för det här.
Efter 15 års ålder.
Ner på marken.
Jag heter Eugene Porter och jag är här för att erkänna.
Jag gjorde en inspelning av Sebastian Milton-
- och spelade upp det under grundarnas dag.
Jag erkänner också att ha orsakat-
- Mr. Miltons oavsiktliga död-
- i upploppet som följde.
Något mer?
Ja. Jag var ensam.
Maxxine Mercer må ha varit närvarande,
- men hade inget med det att göra.
Ta honom.
Är alla redo?
Your friends have been removed from the Commonwealth.
Consider how your actions might affect your brother.
- They took the kids. - They took everyone.
Give Pamela what she wants.
That means sacrificing Eugene.
Tell us where our friends are or you're dead.
I'll show you.
No matter how bleak things look,
- this is not the end.
Rosita Espinosa. 929 Miller Street.
Do you verify the information to be true?
So you don't know me, I don't know you?
We're just... we're strangers, huh?
For Rosita, when she's just dragged in-
- for questioning by Mercer-
- and he's acting like she's any old suspect,
- it's offensive to her,
- because I think for Rosita, she's like,
- "I thought we had gotten somewhere with each other."
And I think she also knows that Mercer-
- is not necessarily a bad guy at heart.
Look, Rosita, I respect you.
But I need you to do something for me...
Tell Eugene to turn himself in.
Mercer is on an interesting journey.
You never completely know where he stands.
But if he or you and your people-
- make this harder than it has to be,
- no one goes anywhere,
- and things only get worse for all of you.
I think for Aaron, he sees these young people-
- that clearly care about each other,
- have fun together, are attracted to each other,
- but he knows that Lydia-
- has been through so much in her young life,
- and he can see that she is hesitating.
I'm gonna get more kindling.
Okay.
Lydia doesn't have that adult-
- that she feels like she can go to-
- to ask, like, "What do I do about this boy that I like?"
And I think he feels like he can shed a little light for her.
You know, I, uh...
...used to be married once.
Really?
Well, not legally, but yeah.
Aaron... similarly to Maggie, he had kind of one true love.
And he hasn't moved on from Eric.
You know, after he died,
- I thought, you know, I'd give anything-
- so that we could have one more day together.
And I think in his own way,
- he gets to remember this person that he loved-
- and to share that with somebody.
Loss is inevitable.
It always has been.
The only thing we can control is when we say yes.
You trying to get yourself caught?
Tired of standing on the proverbial sidelines.
You'd be wise to step aside, hoss.
No need for this to get ugly.
Eugene was a liar,
- and he went to the wrong side of the equation-
- when he fell in with Negan.
But I think that Daryl can see-
- that Eugene has worked really, really hard-
- to get to where he is.
Daryl himself had a brother that he was ashamed of-
- and a family he was ashamed of-
- and did things himself-
- that I think Daryl right now would be a little ashamed of.
Do you think people are born brave,
- or do they become it?
Both.
So what if Eugene used to be a coward and a liar?
What matters the most is who he is now.
But I think that Daryl knows-
- that most heroes are made, not born,
- and it's a matter of the choices you make over time.
I understand.
You're upset. I get it.
But there's nothing you can do for Max now.
Maybe not.
But what kind of man would I be if I didn't try?
One that's alive. If you stay here, they will kill you!
I know it's not logical,
- but matters of the heart rarely are.
This is absolutely the most selfless-
- and brave thing Eugene has done.
He knows that what he's walking into-
- is likely a situation that there might not be any exit to,
- other than a harsh punishment for him.
On the ground! Now!
My name is Eugene Porter, and I'm here to confess.
I surreptitiously made a recording of Sebastian Milton-
- and played it at the Founders Day celebration.
Furthermore, I confess to causing-
- the unintentional death of Mr. Milton-
- in the melee that followed.
He thinks that Max is a better person than he is-
- and that she deserves to live,
- even if he has to go down for it.
Anything else?
I acted alone.
Maxxine Mercer may have been present,
- but had nothing to do with any of it.
I think he does have something to prove-
- about his own bravery.
Take him.
Princess, you know I'm not leaving.
Even after what they wanna do to Eugene?
We really liked the vibe-
- that Ezekiel and Princess have together.
I think that there is something about Ezekiel towards Princess-
- that is almost parental.
You think this Mercer's a good man?
Yeah, but I've known a lot of guys-
- who I thought were good men-
- don't always turn out to be that way.
A lot of the themes around some of these episodes-
- is, like, if you deserve better, shouldn't you fight for that?
Maybe this time, I deserve more-
- than just the best of a bad situation.
Yeah, you do.
Producing the scene, it took a lot of planning.
This was a long night shoot.
And we wanted it to be terrifying, you know,
- and we wanted even just one walker climbing up-
- to feel really, really scary for them.
I think it really for our characters-
- is an unsettling idea,
- because for so many years,
- they're like, "Well, zombies are always dangerous,
- but we kind of know how to handle them.
And when suddenly, that's no longer the case,
- it's disturbing to them,
- because it means that all their assumptions are wrong.
Anytime they're out there in the wild now with a zombie,
- they're gonna wonder,
"Is this zombie gonna come climbing after me-
- if I hop a fence?"
There's so much that they don't know,
- and that does make things more dangerous for them.
How the hell did a walker do that?