De behöver dig på taket, Dixon!
Förstår ni problemet? Det här ser inte bra ut.
Det försätter oss i en svår sits.
Oavsett vad, det är sanningen.
Vi går igenom det en gång till.
Så jag förstår rätt.
Ni gick in, läget blev spänt, de började skjuta
och dödade varenda en av våra tränade, beväpnade,
och utrustade soldater, men inte er två.
Den enarmade killen och prästen.
Sedan flydde mördarna, ni kallade på mig,
vi kom hit och nu är vi här.
Är det vad som hände?
- Det stämmer. - Ja.
Vad tycker du om allt detta?
Det här är inget nytt för oss,
de kan definitivt ta hand om sig själva.
Om de säger det, då är det så.
Kanske det.
Men jag har en annan teori.
Jag har svårt att tro
att ett gäng galna, våldsamma främlingar
skulle låta er två leva.
Jag förstår inte varför ni skulle ljuga
för att skydda ett gäng galna, våldsamma främlingar,
såvida de inte var främlingar.
Säger du att vi ljuger?
Er man tappade kontrollen. Vi överlevde knappt.
Vi tar inte skulden för detta.
Visst. Jag vill inte kränka någon.
Jag har ett jobb att sköta.
Vi vill alla ha samma sak, inte sant?
Rättvisa.
Självklart.
Fortsätt söka i området, vi andra ger oss av.
- Uppfattat. - Tillbaka till Samväldet?
Nej. Vi måste hitta monstren som gjorde det här.
Vi börjar med Hilltop, ser om våra vänner vet något.
Vi måste berätta att väldigt farliga människor
kan vara på väg.
Gör dig redo, soldat.
God morgon.
Vi hade kul igår kväll.
Och kvällen innan.
Vi är ganska grymma på sexet.
Jag borde veta det. Jag har haft mycket sex i mitt liv.
Inte mycket sex...
Vet du vad? Vi är båda vuxna.
Vi har båda haft mycket sex.
Jag älskar att lyssna på dig prata.
Och såklart sexet.
Jag med.
Men dessa tidiga väckningar suger.
Jag vet inte hur du gör det. Behöver du inte sömn?
Varje gång jag vaknar ligger du där
och stirrar upp i taket.
Du måste vara delvis robot.
Avslöjad.
Vad är det?
Meditation?
Jag kanske solar mig i efterskenet.
Jag sover gott.
Jag har den effekten på människor.
Men du ser orolig ut.
Försöker du säga något?
Jag vill bara veta att allt är bra.
Okej.
Jag mår bra.
Bra.
Men om du grubblar på något,
tvärtom vad folk tror,
så är jag en väldigt bra lyssnare.
Allt är bra, sa jag.
Jag förstår. Högt och tydligt.
Ser du? Jag kan lyssna.
Du kommer sent till jobbet.
Kom in.
Ursäkta för den tidiga morgoninbjudan.
Det måste hållas hemligt för tillfället.
Är allt okej? Det lät brådskande.
Rosita berättade om en händelse
nyligen på jobbet.
Vi tänkte att ni,
som försöker att sprida sanningen,
borde höra om det.
Vad har hänt?
Sebastian tvingade mig och Daryl att stjäla pengar
från ett övergivet hus utanför murarna.
Det fanns en kvinna där. De hade gjort detta förut.
De skickade in civila och ingen av dem kom tillbaka.
De vill att vi håller tyst om det,
men jag tänker på April och allt som de gick igenom.
Det finns bra människor här. De behöver veta sanningen.
Någon skickade en lista på namn
när ex-soldaten försvann.
Vi har inte kommit någon vart.
April Martens, är det hon?
Kan jag få se?
Det är fler namn på den här listan
än Sebastian skickade till huset.
Det kanske är något annat på gång.
Vad det än är,
om Miltons är inblandade håller de det hemligt.
Vi behöver någon på insidan.
Jag kanske känner någon.
Har du allt du behöver?
- Jag tror det. - Bra.
Jag ska se till att RJ kommer till lektionerna i tid.
Bäst för dig.
- Kom igen, slöfock. - Gå iväg.
Ezekiel!
God dag, unga vänner.
Drick från kunskapens bägare
och lyssna på era lärare!
- Se så. Gå iväg. - Tack.
- Hej då. - Hej då.
Utbildningssal
Du ser pigg ut.
Att bli av med en tumör stor som en grapefrukt gör underverk.
Återhämtar du dig?
Jag har långt kvar, men det ser bra ut.
Jag läker bra.
Jag tänkte på det du sa.
Hur jag reagerade.
Jag tackade dig aldrig.
- Det behöver du inte. - Jo.
Nej.
Jag kan inte tänka mig allt du var tvungen att göra.
Jag kan åtminstone tacka dig.
- Jag har varit upptagen. - Jaså?
Ja.
Du sa att jag borde göra något
med tiden jag har fått.
Jag visar dig gärna.
Jag hinner inte idag.
Kom igen.
- Nej, jag... - Låt oss ta bondpermis.
Jag har fullt upp.
På bageriet?
Nej.
Jag fick ett annat jobb, det är något jag måste...
Det är komplicerat. Och om något händer
- eller något går fel... - Carol.
Du.
Jag har något jag måste fixa först.
Ju mindre du vet, desto bättre. Lita på mig.
Det gör jag.
Mer än någon annan.
Man kunde tro att livet skulle bli enklare här.
Det känns svårare.
- En annan dag? - Absolut.
Jag börjar friskna till. Du är fast med mig.
Det kan jag leva med.
Hej då.
Ni två kan väl ta hand om det här?
Menar du allvar?
Vi måste spara på vår ammunition.
Ni klarar det.
Vad är problemet?
Sparade dig en kula.
Utan några bekymmer.
Kom igen, fortsätt framåt!
Sätt på dig hjälmen, soldat.
- Passar det? - Inte direkt,
men kom in.
Mår du bra?
- Är det något... - Nej, jag mår bra.
Det berör en vän.
Hon är sjuk och har inte råd med behandlingen.
Hon vill inte skuldsätta sin familj.
Det är en liten procedur.
Om vi kan ta hand om det utanför systemet...
Vad för slags procedur?
Appendektomi.
- Ezekiel... - Jag har säkrat utrustningen
och ett sterilt operationsområde. Jag behöver bara lite tillbehör
och dig.
Det är otroligt riskabelt.
- Jag förstår. - Inte bara för henne,
utan alla inblandade.
Hon kommer inte att ändra sig.
Vi båda förstår riskerna.
Jag hade inte frågat om det inte var viktigt.
Jag förlorade en patient i morse.
Jag beklagar.
Det var här.
Det var här, Ezekiel,
- i ett sjukhus. - Tomi.
Du är den enda som kan göra det här.
Snälla.
Vad gör du här? Vi borde inte ses tillsammans.
Omständigheterna krävde ett möte ansikte mot ansikte.
Jag har varit försiktig. Jag är bara en budpojke.
Jag förstår inte.
Ska jag leta efter hemliga dokument?
Ja, och stjäla dem.
Vi ska hålla oss borta från problem, inte leta upp dem.
Det går äntligen bra med Hornsby,
och Alexandria blir återuppbyggt...
Mina vänner hade inget val.
Rosita tvingades in i situationen av Sebastian.
Har det med Miltons att göra?
Åtminstone den unga psykopaten.
Du kunde ha sagt det med en gång.
Max, folk har dött.
Fler saknas. Din bror kan bekräfta.
Michael?
Han var också där.
- Ursäkta att jag stör. - Inte alls.
Rummet är ditt. Tack så mycket.
Varsågod. Ha en trevlig dag.
God eftermiddag, Maggie.
Kul att se dig igen.
Vad vill du?
Det finns mördare på fri fot. Vi förlorade många män.
Så jag jagar dem.
De stal Samväldets egendom.
- Jag vet inget om det. - Självklart inte.
Har du något emot att vi tar en snabb titt?
Så vi kan utesluta er.
Du har fått mitt svar.
Folk kommer att dö om du tvingar dig in.
Hon ger mig inte mycket till val.
- Jag pratar med henne. - Varför skulle du göra det?
Jag vill inte skjuta någon här idag.
Låt mig göra det här. Vi går in och ingen blir skadad.
Okej.
- Öppna. - Det behöver inte vara så här.
Jo.
De går inte förrän du släppt in oss.
Det går fort, jag lovar.
Ska jag lita på honom?
Jag ber dig att lita på mig, inte honom.
Tänker du berätta vad som försiggår?
Du måste vara mer specifik.
Sebastian, en stöt, försvunna människor?
- Du verkar redan veta. - Jag vill höra det från dig.
Varför sa du inget?
Du har inte något med det att göra.
Vad vill du höra? Att stället inte är perfekt?
Att vi har tur som har kvar en del av den gamla världen, med brister?
Det här är inte nytt.
Människor skadar och dödar varandra.
Det händer jämt. Det är en del av jobbet.
Skulle det göra allt okej?
Självklart inte.
Folk har dött för att jag svek dem.
Jag missade det.
Det är min börda, inte din.
Jag är inget barn längre, Mike.
Du behöver inte skydda mig från omvärlden.
Säger flickan som nästan blev påkommen med en radio.
- Nu är du orättvis. - Jag vill inte bråka.
Låt mig hjälpa dig.
Vill du hjälpa till? Släpp det. Det är över. Jag löste det.
Och Sebastian?
Du vet redan. Kom igen.
Hur kan du låta den lilla jäveln gå fri?
Jag har 50 000 andra liv att tänka på.
Lägg av.
Vad händer om jag går efter ungen?
Tror du att det skulle gå ostraffat?
Vad händer sen?
Tänk om jag försvinner? Vem håller igång allt?
Om Samväldet faller kommer många fler att dö
än de i huset.
Alla ser inte människoliv som acceptabla förluster.
Pam är din chef med.
Prata med henne. Hon lyssnar på dig.
Samhället lyssnar på dig.
De lyssnar på dig, de ser upp till dig, bokstavligen.
GÖR DIN DEL FÖR SAMVÄLDET
Jag är bara en soldat.
Men du kan vara så mycket mer.
Du kan förändra den här platsen.
Men jag kanske bara är naiv.
Du kanske bara är en affisch.
- Har du allt? - Ja.
De går snart vidare.
Sedan går vi till lastkajen.
För någon som inte ville bryta mot reglerna
hanterar du det bra, kanske till och med gillar det.
Jag har brutit mot många regler i mitt liv.
Det kan min syster intyga.
Det är lätt att bli invaggad i en falsk säkerhet här.
Varför bita handen som föder en?
Det är kampen,
att skydda oss själva eller andra.
Jag skyddar gärna båda.
- Redo? - Ja.
Skit.
Fin bil.
Är den ny?
Jag har jobbat på motorn, men den fungerar inte.
Vi hittade däckspår på platsen.
Det finns inte många bilar nuförtiden.
Har du något att säga?
Jag konstaterar bara fakta.
Jag kommer från en rad mekaniker. Får jag ta en titt?
För en bil som bara står där är hon väldigt ren.
Etanolomvandlingen är bra.
Intaget ser bra ut.
Och vi lämnade mycket bränsle sist vi var här.
Inte konstigt att hon inte fungerar, startreläet är frånkopplat.
Låt mig fixa det åt dig.
Låt oss pröva den.
Se om jag fortfarande kan.
Ni har tills solnedgången,
sen ger ni er av.
Skit.
Jag tar över. Tack för hjälpen.
Jag hoppades att ditt nya jobb hade kontakter här.
Jag kan ha nämnt ditt namn.
Som pappa brukade säga: "Det är hoppet som dödar en."
Är vi körda? Jag mår inte bra i fängelset.
Oroa er inte, jag har löst det.
Om ni inte har planerat fler upptåg.
Inte alla upptåg är dåliga.
Kom och se.
Du är redan här, vad gör ett par minuter till?
Snälla säg att din vän är en människa.
VETERINÄROMRÅDE
Hej.
Kom. Här.
Ezekiel.
Du har haft fullt upp.
Jag har en skuld att betala tillbaka.
Är min patient redan här?
- Theresa är där bak. - Hej, Zeke.
Har du en minut?
För dig?
Jag har två.
Jag vill be om ursäkt.
Det här är nytt för mig.
Inte sexet,
utan vi... Jag vill inte...
Lyssna...
Jag känner av när någon inte mår bra.
Jag har erfarenhet.
Jag må utstråla
sexiga, sorglösa, roliga vibbar,
men jag kan vara seriös med.
Och...
Om du behöver det.
Jag dödade två av mina män
och dolde det.
Jag trodde aldrig att jag skulle göra det.
Det är inte hur mina föräldrar uppfostrade mig.
Jag hade vissa gränser som jag inte lät mig själv korsa,
förrän nu.
Vet du vad jag tänker på?
Det som håller mig vaken på nätterna?
Att jag hade gjort det igen.
Jag har försökt att hålla mig sansad,
säker och stabil för alla andra,
och det är det enda jag kan, det enda jag är bra på,
och det fungerade, det tog oss så här långt.
Den här platsen kanske behöver något annat,
jag kanske är en del av problemet.
Jag vet inte, jag är trött.
Du...
Vi går in och löser det här tillsammans.
Hej...
Hershel, eller hur? Jag är Lance.
Minns du mig?
Du har visst haft ett spännande liv.
Har du varit någonstans spännande på sistone?
Din mamma?
Det sista jag vill är att något ska hända här,
speciellt med din mamma,
så jag behöver din hjälp.
Om du är ärlig kan jag fixa saker. Det är vad jag gör.
Men jag kan inte skydda folk om de har hemligheter.
Jag vill att du tänker efter.
Finns det något du vill berätta?
Jag borde hämta min mamma.
Vänta lite.
Du är ett bra barn.
Modig.
Och grejen med bra barn är
att de förtjänar presenter.
Det är lustigt.
Jag hittade den här där de hemska sakerna hände.
Vore synd om en sån fin keps gick till spillo.
Den passar perfekt. Vad är oddsen?
Hallå!
Han har Hornsby!
- Angriper målet. - Kom igen.
- Kom igen! - Rör på er.
Kom igen!
Släpp honom, annars skjuter vi.
- Backa undan. - Han la händerna på Hershel.
Han sa att något dåligt skulle hända.
- Jag kan förklara. - Backa undan! Nu!
Du vet att jag inte vill något ont, Maggie.
Jag låter er vara.
Ingen kommer att bli skadad.
Många har gjort misstaget
att hota min familj, de flesta av dem är döda.
Ni har letat överallt och inte hittat något.
Om ni inte vill dö för ingenting,
säg åt dem att släppa vapnen
innan något dåligt händer.
Sänk era vapen.
Det är en order!
Packa ihop. Vi är klara här.
Jag ber om ursäkt om vi inte var tydliga.
Tråkigt att vi inte kan vara vänner.
Vi återvänder inte till Samväldet.
Vi kommer få fortsätta söka.
Till de hittar mördarna.
Ja.
Om vi inte kan ge dem mördarna, kan vi ge dem vapnen?
Det kan ge oss tid.
Kanske.
Jag vet inte. Något är på väg att hända.
Håll ögonen öppna.
- Har ni hittat något? - Ja.
Visa mig.
Bra jobbat.
Vi har Theo att tacka.
Men jag måste erkänna,
det känns speciellt.
Efter allt vi har gått igenom,
att jag var så nära...
Jag fick en ny början.
Det var viktigt för mig att min vän får veta
hur mycket jag uppskattar henne.
Det måste kännas riktigt bra.
Du.
Vad tänker du på?
Världen.
Det är ett stort ämne.
Något specifikt?
Bara...
Alla åren.
Mörkret,
efter allt,
mitt i allt sitter du här och lyser.
Det passar dig.
Ljuset här
kom från en gnista som du hjälpte mig att hitta.
Mörkret är tungt.
Vissa av oss bär mer än andra
för vi är starka nog att bära vikten.
Men vi skapar ljuset.
Du!
Du skapar ljuset, Carol.
Du vet väl det?
Vi kommer inte att bli ihop igen.
Du säger det.
Ezekiel, vi behöver dig här!
Blindtarmen brast. Vi måste få henne till sjukhuset.
Vi hinner inte.
Om vi inte rengör buken nu får hon bukhinneinflammation.
Flyttar vi henne, är det för sent.
- Jag kan göra det. - Jag vet det. Hur kan vi hjälpa?
Ezekiel, du tar syret. Theo, gå tillbaka till sjukhuset
och hämta mer antibiotika. Ta den här klämman.
Håll ordentligt. Vi behöver fler gasbindor.
Låt mig komma in.
Gasbinda.
Jösses.
Dra tillbaka den. Lite mer.
Där är den.
Gasbinda.
Bra, Ezekiel.
Okej...
Nu måste vi spola.
Koksalt, Carol.
Vi vet mer det kommande dygnet, men det ser bra ut.
Ser du?
En liten procedur. Inget att oroa sig för.
- Kan vi prata? - Ja.
Förlåt för tidigare. Det var oartigt av mig.
Om det du nämnde är sant, är det illa.
Väldigt illa.
Det var inte min mening att försätta dig i en svår sits.
Om det här gör dig obekväm...
Det gör det.
Tanken att fortsätta smyga runt
precis när jag hoppades att allt skulle bli normalt igen.
Jag är kanske inte gjord för det här.
Jag har nog inte något val.
Du.
Såklart du har. Jag och mina vänner kommer att hitta ett annat sätt.
Det är inte vad jag menade.
Det finns inget annat val,
det går inte att återgå till det normala.
Vi vet vad vi vet.
På grund av det måste saker och ting förändras.
Jag kan inte vänta på att någon annan ska göra något.
Jag kan lova dig detta.
Vad vi än hittar,
möter du det inte ensam. Jag är vid din sida,
oavsett vad.
Är du säker?
Mot kosmos och mänsklighetens lagar hittade vi varandra.
Jag har aldrig varit så säker.
Så,
vad ska jag stjäla?
Skjut inte! Vi är här för att prata!
Jag har kommit långt för att hitta dig.
Du var inte lätt att hitta.
Men då du har orsakat mig massor av problem,
vill jag att du lyssnar på mig innan du dödar oss.
Prata fort.
Jag heter Lance Hornsby, och jag vill erbjuda dig ett jobb.
Översättning: Victor Ollén