- Har du sovit gott? - Min hjärna vill inte stänga av.
- Du, då? - Inte så illa.
Du kommer att ha iöst det här med stadgarna innan middagen.
Jo, säkert... Nej.
Det är bra att du leder det här stället.
- Med dig. - Jag har ju varit vid bron.
Här är det du som skyddar stället och listar ut hur det ska bättre.
- På tal om det så har Judith hosta. - Jag har redan kollat det.
Ingen feber, så det är nog bara hostan.
- Jag vill ändå kolla med Siddiq. - Jag följer med.
Vi får nog utlova en familjedag om vi ska få henne att gå dit.
- Ska inte du tillbaka genast? - Jag kan ta en dag ledigt. Vi kan.
Enligt rapporten går allt bra. Och Maggie kommer snart dit.
Hon kan hålla ställningarna ett tag, eller hur?
Jag vet att Maggie försöker-
- men hon är fortfarande arg. Det är Daryl också, och kanske andra.
- Vill du att jag åker? - Jag vill att det ska funka.
Det kommer det att göra.
Även om alla inte tror på det än så kommer de att göra det.
- Precis som vi gjorde. - Jo...
Okej.
Tack.
- För vad? - För allt du har gjort.
Och för allt du gör.
Och för att du är du.
Ska inte du...
...ta en paus?
Vill du att jag slutar jobba?
Ja.
Ska jag sluta lägga grunden till en ny civilisation?
Det finns fler sätt att bygga för framtiden.
- Jaså? - Ja.
Okej.
För framtiden.
Ta det lugnt, vi tillhör alla samma gäng nu.
- Varför är ni inte vid bron? - Vi letar efter en vän.
Han försvann igår kväll.
- Vet ni nåt om det? - Nej, vi kom nyss hit.
Vad har ni i lasten?
Hilltops halva av avtalet för etanolleveransen vi aldrig fick.
- Just det, den försvann också. - Tillsammans med allt folk.
- Vet du nåt om det? - Jag önskar att jag gjorde.
Precis som du sa.
Vad heter du? Så att jag kan skriva upp dig för den där.
Jag heter Mud. Och du är änkan.
Det där är Jed. Skriv upp honom för tomaten.
Tack för att ni kom med dem. Vi ska ordna bränslet så fort vi kan.
Vi måste vidare. Vi måste hinna tillbaka innan nästa skift.
Otroligt att vi jobbar ihop med de där skithögarna.
Vi ger det en chans.
Vänta lite...
Igen.
- Kom igen, farsan. - Ett, två, tre!
"Men timmarna gick och inget hemskt hände, så hon slutade oroa sig"-
- "och väntade lugnt på vad framtiden skulle föra med sig. "
"Till sist kröp hon över det gungande golvet och lade sig på sin säng. "
"Och Toto lade sig bredvid. "
"Trots husets gungande och vindens tjut"-
- "slöt Dorothy snart ögonen och somnade. "
Titta på bilderna.
En av Saviors saknades och andra blev misstänksamma.
Han hittades död och det ser inte ut som en olycka.
Nån har definitivt dödat honom.
De tänker säkert avrätta oss, precis som med Justin!
Inte om vi också har vapen.
Hörni, lägg av!
- Nej, nej, nej! - Tänk om vi skulle dra dit och...
Hörni!
- Spänn av! - Nu jävlar!
Lägg av med den här skiten! Sluta!
Vi ska hitta den skyldige så att det inte händer oss igen.
- "Oss"? Du är inte en av oss längre. - "Oss" innebär vi alla.
Det där skitsnacket kan du dra för den som dödade Justin!
- Ska inte du föreställa vår ledare? - Nu räcker det.
- Vänd er om, allihop. - Giöm det.
Du kan skjuta mig här och nu. Hellre det än att bli skjuten i ryggen.
Vi vill inte ha bråk, vi vill bara skydda oss själva.
Inga skjutvapen!
- För att du dödade Justin? - Nej, jag gissar på sopkärringen.
Som hämnd för Simons tilltag?
Nej, det var han.
Han avslutade det han påbörjade.
Sluta, det kommer att gå för långt.
Nej, det kommer det inte att göra.
Det kanske var båda två.
Kom igen.
Backa, allihop!
Vi ska inte göra det här. Släpp det.
Jag pratar med Rick och försöker hitta ett sätt att göra alla trygga.
Börja med omdirigeringen och sök av området i par.
Gabriel, Anne har varit en av oss ett tag nu, men jag måste fråga:
- Vet du var hon var igår kväll? - Hon höll vakt med mig.
- Stannade du hela natten? - Ja.
Håll ett öga på henne. Även om hon är oskyldig så tror vissa av dem annat.
Vem vet vad som kan hända? Jag behöver nån pålitlig som håller koll.
Tack för det där.
Har du funderat på det jag bad om? Några vapen kan lugna ner stämningen.
Eller förvärra den. Och Justin skulle i vilket fall aldrig ha fått ett.
Inga vapen till nån av dem.
Du litar väl på mig nu? Det finns fler som har förändrats.
Först måste vi om möjligt ta reda på vem som dödade Justin.
Sen ska jag tänka på saken.
- Menar du det? - Det är inte vad jag vill.
Men Sanctuary utgör nu en majoritet av arbetskraften.
De återuppbygger bron för oss alla. Bör då inte vi beskydda dem?
Vem tror vi ligger bakom det här?
Mår du bra, Anne?
Jag hörde vad de sa.
- Jag gjorde ingenting. - Jag vet.
Bra.
Rick frågade om jag var med dig hela natten. Jag sa ja.
Men jag gick ju efter att vi...
Jag Ijög för honom. För din skull.
Frågade Rick dig?
Såg du nåt medan du var därute?
Nåt som kan förklara vad som hände Justin?
Jag behöver vila. Jag har ett till skift imorgon.
Såg du nåt?
Tror du att jag döljer nåt?
Sätt igång och fråga.
Justins sår...
Det ser ut som en stickskada. Jag tänkte att det var en kniv-
- men det är litet, runt och rent.
Mindre och renare än ett kulhål.
Det ser nästan ut som att han träffades av en pilbåge.
Eller av en armborstpil.
Var det sån här skit du sysslade med förr?
När jag var tvungen.
- Tror du verkligen att det var jag? - Nej.
Men andra gör det, så jag försäkrar mig bara.
Om det var jag så hade jag inte dödat honom i smyg.
Jag vet inte vem det är, men jag vet varför och det gör du också.
Genom att sammanföra alla dessa människor var det givet.
Nej, det var det enda rätta. Framtiden tillhör oss alla nu.
Varför får de den här framtiden, men inte Glenn, Abraham och Sasha?
Alla människor som Kingdom förlorade? Hilltop och Oceanside?
Tänker du nånsin på vad de vill och vad de skulle göra om de kunde?
Ja, det gör jag. Och har gjort.
Länge ville jag det också, kanske mer än nån annan.
Men att döda varann när världen redan tillhör de döda...
Det är inte rätt sätt längre.
- Vi borde gå ut och söka av. - Du gillar inte allt vi gör här.
Allt jag ber om är att du försöker.
Gör det, och låt folk se det.
Då kanske alla går vidare och ser framåt.
Det kanske blir det bästa beslut du nånsin tagit.
Som att inte döda killen som lämnade din bror att dö på ett hustak.
- Rapportera. - Ruta 1 är säkrad.
- Ruta 2 säkrad. - Trean är säkrad.
- Ruta 4 är säkrad. - Ruta 5 säkrad.
- Piper One, ser ni nåt uppifrån? - Nej, inget är på väg hitåt.
Var på alerten och håll ögonen öppna. Vi har fortfarande saknade härute.
Det rör sig i närheten. Vi kollar upp det.
Vi är på väg åt ert håll. - Ruta 5, gör likadant.
Det ligger ett hus därframme, en bit från vägen. De kan komma därifrån.
Vi bodde i närheten. Före Oceanside.
Okej...
Vi måste slå ut dem innan de lockar fler.
- Följer du mina order? - Javisst.
Ta dig upp på taket. Jag lockar bort dem.
Härborta!
Hallå där.
- Allt väl? - Ja då.
Det var bara såret som gick upp igen.
Vad hände med ruta 5? De borde ha kommit före oss.
Ruta 5, avge statusrapport.
Bea, vakna.
- Är du oskadd? - Jag tror det.
- Vad hände? - Jag vet inte.
Arat rapporterade området säkrat, vi gick mot vägen och sen...
- Jag blev nog slagen bakifrån. - Och Arat?
Jag vet inte.
Tack.
Den som gjorde det tog henne.
Vi måste hitta henne.
- Vet Saviors om det? - Inte än.
De tror att Arat har nattvakten, men imorgon bitti lär de fatta.
Hon kan redan vara död.
Om vi inte iöser det här sticker Sanctuary härifrån.
I så fall hinner vi inte klart innan vattnet stiger. Då förlorar vi bron.
Okej, säg att vi får fast förövaren. Vad gör vi sen?
Vem bestämmer vad som händer sen, en "Gregory" eller en "Negan"?
Oavsett vem det är så lär de få vad de förtjänar när tiden är inne.
Para ihop er med nån ni litar på. Vi stannar därute tills vi hittar henne.
Jag visste att det skulle bli svårt, men med allt det här...
Borde Saviors vara delaktiga?
Det är inte upp till dig eller mig. De måste vilja det, precis som vi.
Idag såg jag det börja igen, och jag ville bara trycka av.
Avsluta det innan det börjar. För om vi inte hittar Arat blir det bråk.
Det tänker jag inte tillåta. Det kan jag inte.
Varenda dag sen jag satte Negan i cellen-
- kommer det ett ögonblick, oftast när jag har vaknat-
- då jag känner att jag bara borde gå dit och döda honom.
Och sen fortsätta och göra slut på allihop.
Just då är det allt jag vill göra.
Men sen minns jag alla vi har förlorat.
Inte bara på grund av Saviors, utan längs hela vägen.
Och jag vet att jag måste hedra dem.
Vi måste skapa liv, inte ta liv.
För det står mellan oss och de döda, och vartenda liv räknas nu.
Känns det här okej för dig eller gör du det för Ricks skull?
- Jag vet inte riktigt. - Inte jag heller.
En del av mig önskar att jag kunde se det på hans sätt och bara se framåt.
Varje gång jag tittar på Hershel tänker jag på hur det kunde ha varit.
- Jag kan inte släppa det. - Det behöver du inte.
Jag har inte gjort det.
Det Rick gör är det rätta för framtiden.
Det är bättre för Hershel.
- Jag tar den. - All right.
Jag vet vem som tog Arat.
Frekvensläge.
Det är Jadis.
Jag vet att du är inom räckhåll. Jag såg helikoptern igår kväll.
Vad har du, ett A eller ett B?
Var det du? Tog du dem?
Inga hämtningar. Men erbjudandet kvarstår.
Vill du ha ett A eller ett B?
Varken eller. Det är bara jag.
- Jag har betalat min del. - Du har blivit kompenserad.
Vad kommer att krävas?
Ett A.
- Ett A. - Imorgon.
- Vem pratade du med? - Följde du efter mig?
Hade de rätt? Gjorde du nåt med Justin?
- Nej. - Vem pratade du med?
- Vad har du gjort? - Hemska saker.
Men inte det här.
Jag tog ditt parti och jag bryr mig om dig.
Berätta sanningen och besvara mina frågor.
- Var det människohandel? - Ja.
- Tänkte du sälja ut mig och Rick? - Ja.
- Varför? - För förnödenheter...
...åt mitt folk.
Det var inte så det började, men det var så det blev.
- Vad fan ska det betyda? - Jag försökte...
Du såg att jag försökte i Alexandria.
Men så fort nåt går snett misstänker de mig.
Rick misstänker mig.
Och när Saviors angrep mig stod alla och tittade på.
Förutom du.
Gabriel...
- Följ med mig härifrån. - Va? Vart då?
Det finns ett annat ställe.
Det är långt, men tillsammans kan vi ta oss dit.
Vi kan få ett annat liv.
Det finns bara ett problem. Du får inte berätta för nån.
Men om du kan lita på mig och hjälpa mig med en liten bit av avtalet-
- kan vi få ett liv du knappt kan föreställa dig.
Oavsett vad det här är så kan jag inte göra det.
Jag måste berätta för Rick.
Kan du inte välja mig istället?
Inte på det här sättet.
Och all denna tid trodde jag att du var ett B...
- Släpp den! - Låt bli.
Det är ett gott råd som du borde följa.
Du hinner aldrig innan jag skär upp henne.
Eller hur, chefen?
- Dödade du de andra? - Är det vad ni tror?
Ni fattar fan ingenting. Vi dödar ingen om vi inte måste.
Det här handlar om vapnen.
Och eftersom vi blir jagade så kan det inte komma som nån överraskning-
- att vi tänker lämna ert lilla projekt. Vi behöver ingen barnvakt.
Vi behöver bara lite skydd under hemresan.
- Det behöver inte bli så här. - Nu är det färdigsnackat.
Släng pistolen till DJ, sen släpper vi er och ger oss iväg.
Jag gång på gång hört dig babbla om att varje liv räknas.
Där håller jag med dig. Men om du inte överlämnar pistolen-
- så kommer hennes liv inte vara värt nåt länge till.
Gör ni det här finns det ingen återvändo.
- Allt vårt samarbete upphör. - Det tog slut med Justin.
Det fanns ingen återvändo för oss efter det.
Det är över.
Ner, nu!
Håll tryck på det. Vi lappar ihop dig i lägret.
- Varför inte bara döda mig? - För att varje liv räknas.
- Hur känner du till det här stället? - Jag tror att de bodde här förut.
Det är vad jag skulle göra.
Be!
Be, som du tvingade dem att göra.
Släpp den!
Bea, det ordnar sig.
- Dödade du Justin med den där grejen? - Han dödade min man.
Daryl, snälla...
Hade de nån anledning?
Vi har alla gjort saker.
- Folk kommer att få reda på det. - Hon är den sista.
- Efter det här så är det över. - Kanske för dig.
Men det kommer det inte att vara. Såna här saker bara fortsätter.
Det här var vårt hem.
Min mamma och mormor hittade det här stället åt gruppen.
Vi var så många då. Män, kvinnor och barn.
Mamma och jag byggde en trädgård.
Jag och min bror brukade leka precis här.
Men sen kom Saviors.
Och Simon ville ha det vi hade.
Han gav oss en sista varning.
Efteråt flydde vi, och vi försökte glömma.
Sen kom ert folk och bad oss slåss.
Vi gjorde det eftersom vi inte kunde glömma.
När Rick fick slut på det följde vi med.
Vi trodde inte att vi hade nåt val.
Tills du hängde Gregory.
Det var då vi insåg att Ricks regler inte var de enda reglerna.
Du visade oss vägen. Det var dags.
Gjorde du det här på grund av mig?
De mördade min mor!
Hon sköt min bror precis här!
De tog allt bara för att de kunde!
Jag ber dig... Det är inte så längre. Jag är en av er nu.
- Gjorde du det? - Simon skulle ha dödat mig också!
Du tvingade mig att be för hans liv!
Han grät och du flinade!
Jag sa till dig att jag älskade honom. Jag behövde honom!
Han var bara elva år gammal.
- Och vad var det du sa? - Jag minns inte...
- Säg det! - Jag ber dig!
Vad sa du?
"Inga undantag. "
Daryl! Maggie!
Daryl, gör inte så här! Jag har förändrats!
Direkt efteråt kom vi överens om att vänta.
Ja, det gjorde vi.
Cyndie sa att jag visade henne vägen.
Hon gjorde samma sak för mig.
Vi gav Ricks sätt en chans.
Det är dags att hälsa på Negan.
Okey.