Välkommen hem, Dwighty-ponken.
Jag måste säga att det känns jävligt skönt att du är tillbaka.
Vi måste få saker gjorda.
Mina toppkillar måste styra upp skiten.
Tack.
Jag hörde att det var nära ögat för dig.
Jag hamnade i ett bakhåll och råkade ut för det här.
Resten kunde inte knalla därifrån. Inte förrän...
Jag tog mig till skogen och fortsatte.
Jag gick mot Hilltop. Jag tänkte att det borde finnas en avspärrning.
Bra jobbat.
Men vi tog bort avspärrningen. Man måste låta mössen leka lite.
Vårt folk måste få ordning på tankarna.
Du ska få se.
Så svep en bira, ta på dig din finaste väst och pallra dig ner.
För vi har som sagt ett jobb att göra.
Ge dem vad de tål. Det gör inget om det rinner ut.
Resterna blir till förfriskningar, och tarmar är tarmar.
Tryck in den djupt och fint.
Så ska det se ut. Herrejävlar! Det här kommer att bli asgrymt.
När Hilltop får känna på toppen av det vi har mellan benen...
...kommer de att falla på knä på stört.
Ja, sir.
Lystring! Idag ska vi skrämma upp de där typerna.
Vi är inte ute efter skallskott, utan bara köttsår.
Klappa till några stycken, låt dem leva och låt dem förvandlas.
Men döda dem inte.
D, Negan ordnar sin egen transport så du kan åka med mig.
Jag åker i förväg och kollar vad vi kan vänta oss.
Det var omtänksamt, men vi låter spanarna spana.
De är soldater vi kan avvara, till skillnad från dig.
Åk med mig, så uppdaterar jag dig gällande planen.
Det är vad Negan vill, så vad tjafsar vi om?
Han säger - vi gör.
Du ser fantastisk ut, älskling.
Kom här, sötnos...
Jag ser mig omkring...
...och tänker på alla vi har förlorat.
Och på de som fortfarande finns kvar.
Det är inte rätt.
Och det är inte rättvist.
Det jag gjorde vid Sanctuary, när jag försökte få ett snabbt slut på det...
Jag ville bara få det gjort.
Jag ville inte ge dem en chans till. Inte igen.
Jag struntade i vilka som var där. Jag vet inte om det rättfärdigar...
Det gör det. Jag ville inte riskera att döda oskyldiga.
Jag borde bara ha oroat mig för vårt folk och skitit i alla andra.
- Vi kämpar på tills du är redo. - Jag är redo.
Maggie har spanare därute.
Varje kilometer, redo att signalera varann.
Jag sticker också ut. Jag vill se att alla är redo.
- Jag kan följa med. - Vi borde dela upp oss.
Vi bör täcka in så stora ytor som möjligt.
All right.
- Jag mår bra. - Gör du?
Det kommer att bli bra.
Daryl...
Tack för att du tog dem hit.
Tror du att han återhämtar sig från det här?
Har du återhämtat dig?
Jag kämpar bara på.
Jo...
Det kommer de också att göra.
Det blir svårare när det här är över. När det blir tyst.
Inte om Negan är död.
Inte för mig i alla fall.
Inte för mig heller.
- Vad tror du om det här, D? - "Det här"?
Det här. Vår lilla biltur.
En möjlighet att avsluta allt. Inget fel med det.
Kom igen, D. Låt oss snacka.
Öppenhjärtigt och obekvämt. Det är bara vi småttingar här.
Oss bossar emellan. Jag vill bara höra din analys.
Kommer de här människorna att ge upp-
- efter att vi har levererat vad som i slutänden bara är ännu en varning?
- Jag får inte betalt för att tänka. - Men jag sätter värde på dina tankar.
Du har befunnit dig på båda sidor av brännjärnet.
Om inte du tänker svara så kan jag säga att jag betvivlar-
- att den här lilla manövern kommer att få önskat resultat.
- Borde vi göra annorlunda? - Nej, inte alls.
Chefens plan kommer utan tvekan att få det gjort.
Vi har utsatt Rick för en hel del. Änkan, kungen...
Ändå fortsätter de slåss. Vi har båda sett det.
Allt sammantaget blir svaret att de inte går att skrämma.
Jag vete fan vad det här är.
"Fyll lådorna med mat och skivor så får ni en nyckel till framtiden."
Med koordinater till en mötesplats.
Det här är inte Saviors. De hade kört rakt genom grindarna.
- Det här är nåt annat. - Man vet aldrig med dem.
- Det är en lite väl uppenbar fälla. - Just därför kan det vara en.
Tänk om det är nån som vill hjälpa till?
Missar vi den hjälpen så missar vi den.
Men om nån försöker döda oss så dör vi.
- Inte om vi är försiktiga. - Det försiktiga vore att stanna här.
- Jag kollar upp det. - Då följer jag med.
- Rick vill ha oss här. - Jag vet.
Men senast vi tog en sån här chans förändrades allt.
Rick höll inte med då och kanske inte förstår nu.
- Nej. - Så småningom gör han det.
Det kommer han att göra.
Jesus och de andra har letat mat men vi svälter fortfarande.
- Den här personen kan kanske hjälpa. - Då följer jag med dig.
Okej. Jag hämtar skivor utifall det här är på riktigt.
Annars får du extra magasin.
Tuta om ni ser dem. Håll er till planen och ge er inte in i strid.
- Vad fan var det där? - Det var Negans bil.
Förbannat!
- Ser du den? - Nån klippte honom.
- Det såg ut som en ensam snubbe. - Såg nån vart han tog vägen?
Säg åt dem att hålla käft. Det kan finnas fler därute.
Var på er vakt. Vi kan ha fått sällskap.
Kom igen.
Ta det lugnt! Vi kan inte rusa iväg utan en plan.
En bil tryckte Negan av vägen. De körde ditåt.
Vad väntar vi på?
Det var bara en ensam förare. Det klarar Negan själv.
Men för säkerhets skull ska Dwight och jag kolla.
- Vi kan täcka er... - Nej, de försöker kanske sära på oss.
Det får inte ske, nu när vi är så nära att dela ut dödsstöten.
Jag vände bilen för att ingen ska ta sig in.
Gary, gör samma sak i den änden.
Du har befälet. Omringa området och döda allt som kommer nära.
Ska vi leta reda på vår välgörare?
Hörru, skithög. Du har slut på kulor.
Res på dig.
Lucille!
Ditt rövhål...
Då så...
Jag heter Georgie. Det här är mina vänner Hilda och Midge.
Och ni är?
Misstänksamma. Men nyfikna på vad jag erbjuder för mat och musik.
Jag hoppas att det är musik. Jag accepterar inte talskivor.
Är ni härute så kan ni ta vara på er själva, och det gillar jag.
- Jag vill inte dela detta med svaga. - Bra.
Enid.
Inget för mig.
- Ge oss vad ni har. - Det kan jag tyvärr inte.
Jag har kunskaper att erbjuda. Väsentliga kunskaper för framtiden.
De finns huvudsakligen i mitt huvud och jag föredrar att behålla dem där.
- Vill du handla med kunskaper? - Det är vad jag har.
Jag har gett andra samma erbjudande: fyll lådorna och få kunskapen.
- Det är inget trick, bara ett byte. - Det är en god gärning.
- Varför skulle du göra det? - Vad borde jag annars göra?
Rosita.
- Det där ingår inte i avtalet. - Det finns inget avtal.
- Hur många samhällen har ni hittat? - Såna som ert? Inte många alls.
Och inget på väldigt länge. Det ni har är speciellt och ovanligt.
De döda tar fram det bästa och sämsta hos oss, och det sämsta tycks vinna.
- Men det varar inte för evigt. - Nej.
Om människor kan börja tro på varann igen-
- är fyra lådor varor värt betydligt mycket mindre än en hållbar framtid.
Det kan även vara en övning i tillit.
Tillit låter nog som ett påhittat ord numera, som "flibberschticky".
- Eller "klompf". - Eller "fukt".
Sluta. Det här är inte på riktigt.
Ingen kan överleva genom att göra det du påstår.
Men vi gör, och kommer att göra det.
För jag anar att ni är bra personer...
...trots er brist på hyfs.
Vi kan göra en deal.
Nej, de här personerna och deras bil följer med oss till Hilltop.
- Lever du fortfarande? - Jag är som en jävla katt.
Kom igen, raring... Var är du?
Var är ditt folk?
De borde vara här nu. Vi kom inte så långt.
- De kommer. - Det är här du dör.
I mörkret, alldeles ensam.
Vad i helvete är det med dig, Rick?
Jag vet att du går igenom riktigt jobbig skit just nu.
Men du är den envisaste besserwisser jag nånsin stött på.
Varför lät du mig inte rädda er? Jag är bra på det.
Jag räddade alla i Sanctuary, utposten, Hilltop, Kingdom... allihop!
Deras ungar kan växa upp trygga. De miste inte en enda efter vi tog över.
Alla dessa människor klarade sig utmärkt innan Rick Grimes dök upp!
ÄTARE
Du svek inte bara din son utan hela ditt folk, Rick.
Bara tanken gör mig illamående.
All bortkastad potential.
Men det finns fortfarande hopp för dig.
Ett engångsförslag som jag ger dig för att hedra din hårding till son-
-som jag faktiskt respekterade.
Om du får Hilltop, Kingdom och Alexandria att falla in i ledet-
- så träder vår överenskommelse i kraft igen och du blir förlåten.
Jag sänker min andel från femtio till ynka tjugofem procent.
Men då måste du börja jobba åt mig. Först som vaktmästare, inte illa.
Och ditt folk får till sjuttiofem procent leva som kungar.
Snacka om episk jul-chanukka-kwanza-present-
- med tanke på vilket horn i arslet du har haft till mig.
Varför skulle jag lita på dig efter vad du gjorde mot Jadis folk?
Vad fan snackar du om?
Scavengers. Du dödade allihop.
Ett helt samhälle utplånat.
Är det så du räddar folk?
- Den jäveln... - Det är alltjämt bara du och jag.
Trots att många av de dina måste ha sett att du försvann.
Det är i såna här stunder man inser vilka ens riktiga vänner är.
Ingen kommer att hjälpa dig.
Du måste väl själv ha funderat på att knäppa honom?
Menar du när han tog min fru? Eller brände mitt ansikte?
Nej, jag tänkte aldrig så. Inte en enda gång.
Men du lät bli eftersom du valde att överleva istället för att älta.
Du är en vuxen människa. Du gjorde vad som krävdes för att överleva.
Men vår ledare gör inte detsamma.
Om det var upp till mig så skulle det få räcka nu.
Vi skulle hitta nya ställen och skapa nya relationer.
Vi skulle se till att Saviors överlever-
-precis som du valde att göra.
Vi skulle sluta älta gamla oförätter, precis som du förnuftigt nog gjorde.
Nu står jag här med brallorna nere, naken som en nyfödd.
Vad tycker du?
Bara gå vidare?
Bara gå vidare.
Det skulle kunna vara hans.
Eller hinken han tog med sig.
Han kan vara varsomhelst, levande eller död.
Eller nånting mittemellan.
Att han gick härifrån betyder inte att han andas.
Vi kan fortsätta leta och hitta honom mer levande än död, men sen då?
Vi kan hamna i en motbjudande situation.
Eller så kan vi glömma det här.
Vi kan återvända till vårt folk och göra saker och ting ännu bättre.
Det här är ett avgörande ögonblick i vår historia, Dwight.
Nåt att berätta för våra barnbarn.
Bra svar.
Signalhornet ljöd men vi har inga bekräftelser.
Saviors kan ha saktat ner. Vi kan bromsa dem ännu mer.
Bra, det blir snart mörkt.
Förbered alla. Du vet vad som måste göras.
Gör bytet och låt dem åka innan Saviors kommer.
Jag kan inte. Inte med det de har. Jag har för många munnar att mätta.
De har lådor med mat i bilen. Folk här kan snart få svälta.
Maggie har rätt.
Vi tar deras grejer. Annars gör nån annan det.
Nån annan kommer att döda dem. Det är ett under att de ens lever.
Saviors är på väg. Vi kommer att slåss och några av oss kommer att dö.
Varför ska vi bry oss om folk som inte bryr sig om sig själva?
Leva så där därute? Vi tar deras grejer och använder dem.
Vi måste sluta låtsas att allt löser sig. De gör inte det.
Carl räddade Siddiq. Nu har vi både en doktor och en vän.
Carl var modig.
Nu är han död.
Flytta på dig.
Saker och ting ordnar sig inte av sig själva.
Nej...
Nej, det gör de inte.
Men jag tror att han visste det.
Han slutade inte försöka bli den Rick ville att han skulle vara.
Vi får inte sluta försöka bli de han ville att vi skulle vara.
Det får vi inte.
Det du har skulle aldrig ha varat.
Förr eller senare hade du stött på nån som jag.
Du kan inte rädda mig, mitt folk eller ens ditt eget.
Du kan inte rädda nån, eftersom du inte bryr dig om nån.
Du utnyttjar folk för mat...
...för att ligga med dig, och för att skydda dig.
Det enda du bryr dig om är det här slagträt.
Och inte ens det kan du rädda.
Jag ska ge dig ett förslag.
- Du kan få kyssa henne farväl. - Rör henne inte!
Kom och ta henne.
Helvete! Nej!
Bort med tassarna från henne!
- Jävla psykopat, du tar livet av oss! - Bara du dör först.
- Inga talskivor? - Vi går med på ert förslag.
Vi fyller era lådor, sen kan ni åka.
- Ni bör göra det snarast möjligt. - Jag accepterar, men med nya villkor.
Den här, inte mer.
Dessutom kan ni få en avsevärd del av mitt matförråd.
Det ser ut som att ni behöver det betydligt mer än vi.
- Ger ni oss mat? I utbyte mot vad? - Skivor och god vilja.
Det är inte en gåva. Jag kommer tillbaka.
Det kan dröja, men jag kommer. Och då förväntar jag mig storverk.
Här är det tidigare nämnda nyckeln till framtiden.
Inuti finns handskrivna ritningar för väder-och vattenkvarnar, silor-
- samt guider för spannmålsförädling, virkesutvinning, akvedukter.
En bok om medeltida mänskliga bedrifter-
- så att vi kan bygga en framtid på vårt förflutna.
EN NYCKEL TILL FRAMTIDEN
Originalen finns i mitt huvud, men jag tog kopior.
Den har dock utvidgats sen jag var i kopieringsbutiken.
- Tack. - Bygg upp det här stället.
Jag vill ha övriga lådor fyllda när jag återvänder. Ost och inläggningar.
- Vi får se vad vi kan åstadkomma. - Ni kommer att lyckas.
Jag dödade Natania.
Hon försökte döda alla hon stötte på och vi stötte på henne.
Så jag dödade henne och jag lever. Carl räddade nån och han är död.
Hur i helvete ska det här gå till? Ska vi bara sluta slåss?
Carl ville nog inte att vi skulle sluta kämpa för en framtid.
Men han försökte säga att det krävs mer än kamp för att nå vår framtid.
- Saviors är på väg. - Och vi ska bekämpa dem.
Men det måste komma nånting efteråt.
Var är Negan?
- Borta. - Hittade ni honom inte?
Bara blod.
Vad händer nu? Vad ska vi göra?
- Vem är du? - Negan.
Vem?!
- Negan! Jag är Negan! - De kan du ge dig fan på!
Det är vi allihop, även om bossen inte är här.
Vi är fortfarande Negan.
Vi vet inte om han har kolat. Han kan mycket väl komma tillbaka.
Vår plan, Negans plan...
...var att åka till Hilltop och göra gudfruktiga människor av dem...
...så att de en gång för alla rättar sig i ledet!
Men efter det som nyss hände och det de gjorde mot Negan...
...står det klart för mig att de inte är kapabla att ge oss det vi behöver.
Det är dags att acceptera det.
När vi gör det kommer det att framstå som kristallklart-
- att det bara återstår en sak för oss att göra.
Vi måste utplåna dem.
Vi måste redigera bort dem!
De är ett misstag som vi nu ska utradera.
Vi fortsätter.
- För Negan! - För Negan!
- Det var som fan... - Håll käft.