Snabba på till mötesplatsen. Hör av er när ni är på plats.
- Fortsätt österut. - De är på väg mot oss.
De är på väg i detta nu.
En mäktig armé av blodtörstiga skurkar och samvetslösa mördare-
- utan andra avsikter än att förgöra oss!
Ändå ler jag.
- Och ändå ler Carol. - Varför det, chefen?
De är antagligen fler, men vi har en strategi.
Ja, det har vi.
Jag ger mitt hjärta hopp, eventuellt förgäves-
- men vi har nått så långt och finns ännu kvar.
Följer vi planen och vår träning, så kanske den goda lyckan står oss bi...
...och tillåter oss denna dröm...
Vi skall inte förlora en enda soldat.
Inte en enda!
Framåt!
Ner med vapnen. Nu.
Så du är alltså den där Rick från Alexandria.
Det var du hela tiden.
Du kallade in dina män i onödan. Striden är därute. Här är bara jag.
Hörde du vad jag sa nyss? Jag vet vem du är.
Jag såg det i spegeln genom den öppna dörren.
Och det var inget välkommet återseende.
Så fort jag såg dig så visste jag att vi har gjort samma resa.
Därifrån och hit.
Fy fan...
Jag antar att vi inte är samma killar som förr.
För du är ett monster.
Jag kallade tillbaka dem eftersom du är en trofé, Rick.
Vi har blivit tillsagda att inte döda dig, Änkan eller Kungen.
Om vi inte måste.
Varför är du här, Rick?
Jag känner dig. Du är precis som förr.
Du är alltid killen som vill rusa huvudstupa in.
Men varför? Vad är det du söker?
Har du inget att säga? Det spelar ingen roll.
Inte nu längre. Varken för dig eller nån annan du har släpat hit.
För de som är kvar av mitt folk är på väg.
Och vi ska ta dig till Negan. Eller inte.
Vi ska hursomhelst göra upp räkningen, gullet.
- Håll ihop! - Vi retirerar!
Jag går in!
Eld upphör! Morales vill ha in oss igen!
Avancera mot dörren på min signal!
- De har slutat skjuta. - Täck huvudflanken!
- Nej, de slutade bara skjuta på oss. - Var är förstärkningarna!
Vi har eldgivning i ryggen!
Sätt dig här.
Det är ingen fara, jag har dig.
- Jag är här. - Hur illa är det?
Det finns ett utgångssår, vilket är bra.
Vi kan ta dig till Rikets doktor. Vi måste bara behålla trycket.
Eric, förlåt mig...
Var det du som sköt mig?
Jag drog in dig i det här. Du ville inte slåss.
Inte förrän jag ville det.
Du måste hjälpa dem. Du måste ge dig av.
- Att blöda klarar jag själv. - Jag tänker inte lämna dig.
Var inte en idiot. De behöver dig.
Aaron, se på mig.
Se på mig.
Du vet att jag älskar dig. Och du vet att jag har rätt.
Okej, upp med dig nu...
...återvänd till striden och vinn det här.
- Jag ska. - Okej.
Vi ska.
Jag älskar dig.
Jag har alltid anat det.
Gå nu.
När vi kommer tillbaka pratar vi med Maggie.
Hon vet nog vad vi bör göra med dem.
Ja, det gör hon.
För hon vet vad de gjorde.
Vi är inte långt från Hilltop.
Men långt från nån annanstans, antar jag.
- Vi fattade vårt beslut. - Inget har beslutats.
Inget är beständigt förutom obeständighet. Där håller jag med.
Men vi ska föra dem till Hilltop.
Det är dit vi ska och det är vad vi ska göra.
Vet du hur farligt det här är? Vilka de här människorna är?
Oavsett vad de har gjort så är de människor.
Det finns många sorters faror, många sätt att dö.
Jag dödar. Jag har dödat.
Du också. Du har gjort det.
Men vi avrättar inte.
Det har jag gjort.
Är din familj här?
Vi tog oss aldrig till Birmingham.
- De gjorde inte det. - Jag beklagar.
- Jaså, Rick? - Ja, det gör jag.
Jag har också mist folk.
Lori. Shane. Andrea.
Glenn...
Negan dödade honom.
Han tvingade ner honom på knä och slog in skallen på honom inför mig.
Inför hans gravida fru!
- Hade han en fru? - Inte innan.
- Han träffade henne. - I det här?
Ja, i det här.
Hon är Änkan.
Är du också Negan?
Jag förlorade min familj. Jag förlorade förståndet.
Jag låg i nån släpvagn och försökte sova ihjäl mig.
Jag väntade på att bli till ingenting när Saviors hittade mig.
De tyckte att jag var värd nånting, värd att ta med sig.
Så ja, jag är Negan.
För att klara mig så här långt och så här länge var jag tvungen.
Jag var tvungen att bli nåt. Precis som du.
- Vi är inte likadana. - Inte?
- Se på dig själv! - På mig? Titta på oss, Rick.
Se på oss.
Vi är två skithögar som gör allt som krävs för att kunna hålla igång.
Den enda skillnaden är att jag är den som håller i pistolen.
Det gör inte mig sämre än dig, bara mer lyckosam.
För ärligt talat, om det inte var jag-
- utan du som höll i pistolen, då hade min hjärna legat på golvet.
- Det vet du inget om. - Men det gör du?
- Jag vet att jag inte skulle vilja. - Lägg av.
Är det allt du har att komma med?
Jag skulle åtminstone försöka hitta ett annat sätt.
- För att vi kände varann i början? - Jag vet att jag inte bara skulle...
Vill du veta vad jag tycker? Du kan prata hur mycket du vill.
Du kan säga alla de där orden, Lori, Shane, Andrea, Glenn...
De är alla döda.
Och nånstans längs vägen dog även den vänlige konstapeln.
Precis som jag gjorde, med mina.
Det är vad jag vet, Rick.
Vänta! Nej!
Allt väl?
- Det där var... - Jag vet, men det spelar ingen roll.
Inte ett dugg.
Hittade du vapnen?
- De är inte här. - Va?
Han kallade in Saviors från gården. Vi måste härifrån innan...
De är här.
Jag har försökt lista ut vad som är annorlunda med dig, för nåt är det.
Jag har nog kommit på det. Det är din rustning. Den är annorlunda.
Den är mindre. Nästan som att den har krympt eller nåt.
Åh fan! Det var grabbens, eller hur?
Vad fan bär du den för?
Den hjälpte inte honom ett skit.
Gångare på kullen!
Sätt fart!
Spring!
Följ efter dem!
De har ju vapen! Stanna!
- Herregud... - Vi ska inte dö nu!
Snabba på!
Vänster!
- Vänta! - Få upp honom!
Skjut inte! Vi ger oss!
- Morgan, sluta! - Upp med er!
De försökte fly. Vad händer sen?
- Vi hindrade dem. - De kommer att fortsätta försöka.
Trodde du att de skulle komma tillbaka? Att de skulle förändras?
Inget förändras! Det förändras aldrig!
- När man väl har förvandlats... - Morgan! Vi ska hitta ett annat sätt.
Maggie hittar ett annat sätt.
Tror du verkligen att hon inte vill se dem döda?
Varenda en, efter det de har gjort?!
Och det är inte bara de, för nu är vi här.
Nu är vi så här och gör samma sak som de gör, men vi fortsätter!
- Vi är likadana! - Morgan...
Vi är likadana, så vi har inget val.
- Alla förvandlas, men vi... - Det blir krig och sen fred.
Vi måste leva med de här människorna efteråt.
Vi måste hitta en fredlig väg.
Morgan...
Tro inte annat. De vi så lätt besegrade-
-var möjligen en garnison av tre.
Men vår första seger kommer att leda till vår andra.
Vår andra kommer att ge oss vår tredje.
Sätt fart!
Tomt!
Helvete!
Ditåt, spring!
Okej, du har det lite jobbigt...
Ska vi lägga av nu?
Kanske inte...
Jag har slut.
Kom igen!
Sök igenom kontoren!
- Aaron! - Rick!
Vi är vid hissen!
Är vi klara nu, Morgan?
Är vi det?
Va?
Jag är inte som jag ska. Det vet jag.
Men det betyder inte att jag har fel.
- Jag kan inte delta i det här. - Morgan...
Du har rätt.
- Det är han. - Hallå!
Öppna portarna! Jag behöver hjälp!
Jag har gått igenom ett helvete!
Jag vet att ni är där och hör mig!
Vadå, är porten trasig? Jag sa åt dem att smörja den.
- Porten är inte trasig, va? - Varför har du Gabriels bil?
- Var är han? - Vem är det? Bilen stod bara där.
- Så vad gör du här? - Jag bor här, det är mitt hem.
Jag byggde upp det här stället. Vissa av oss dök inte bara upp.
Håll käften!
Står du där och påstår att du inte försökte sälja ut oss till Saviors?
Jag arbetade för sans, vett och fred.
- Du hotade att sparka ut folk. - Jag försökte rädda liv.
De kämpar för ett bättre liv!
Att slänga ut familjer var Negans idé. Han tvingade mig att säga det.
Jag vände mig till dem...
...i syfte att främja god diplomati.
Jag försökte rädda liv.
Vissa som inte är helt upptagna av att hämnas...
- ...skulle kalla det hjältemodigt. - Du såg bara till ditt eget bästa.
Du åkte för att förråda oss och varna Negan om att vi tänkte ta strid.
Du sa det till Kal när du släpade dit honom och därför lämnade han dig.
- Kal är sinnesförvirrad. - Vad fan?!
Kal! Lägg av, du vet att du kan vara dramatisk. Det där med pannkakorna...
- När du åt lillflickans pannkakor? - Jag åt inte pannkakorna!
Hör här, jag har inte skadat er sak.
- Negan visste redan allt. - Adjö, Gregory.
Nej, vänta! All right, jag åkte dit för att jag var rädd!
Jag visste att ni skulle slåss och jag ville inte bli inblandad.
Jag trodde inte att ni kunde vinna. Men nu inser jag det du redan visste.
Det går inte att resonera med Saviors.
Att bekämpa dem är den enda utvägen.
Jag hade fel. Jag begick ett misstag och jag ber om ursäkt.
Jag ber dig, Maggie. Vi är alla bara människor, med brister och rädslor.
Men är det här du?
Hyser du ingen barmhärtighet? Hyser du ingen medmänsklighet?
Jag ber dig, öppna porten! Öppna ditt hjärta!
Lämna inte en annan människa att dö härute!
Släpp in honom.
- Efter allt han gjorde? Varför? - Han är inte värd att döda.
- Inte än i alla fall... - Du kommer inte att ångra det.
Jag har förändrats. Jag är troende nu, du ska få se!
Du, Maggie...?
Vi släpper inte in dem! Inte en chans!
Efter det de gjorde och lär göra? De är monster!
- Gregory! - Nej! Detta är inget hem för mördare.
- Vi skulle utsätta alla för fara! - Försvinn.
- Jag vet vad de är. Jag har sett... - Gregory! Gå härifrån!
- Så han kom tillbaka trots allt? - Och jag släppte in honom.
Inget illa ment, Jesus. Men jag håller med skithögen.
- Det finns familjer här. Barn. - Vi har två tomma husvagnar.
Vi kan låsa in dem och vakta dem dygnet runt till det här är över.
- Och sen fortsätta därifrån. - Du vet vad de har gjort mot oss.
- Självklart. Men de gav upp. - Jesus...
Vi kan varken släppa eller döda dem.
Det kan vi inte göra.
Eric!
Han är där... Eric är där!
Jag kan inte...
- Jag kan inte bara låta honom... - Aaron, det där är inte han.
- Vi måste härifrån. - Nej...
Vapnen är inte här. Vi måste härifrån nu!
De lockar bort hjorden, men vi kan inte ta några risker,
- Var hon därinne? - Ja.
Jag måste iväg, och Daryl har sin motorcykel.
- Kan hon åka med dig eller Scott? - Hon kan åka med mig.
Jag kan ta henne till Hilltop. Där är hon trygg.
- Är du säker, Aaron? - Eric och jag tänkte åka dit...
Vi tänkte åka och uppdatera Maggie, så det är vad jag tänker göra.
Jag ber dig... Jag måste.
Hon heter Gracie.
Hej, Gracie.
- Vi ses därhemma. - Ska du prata med svinen ensam?
- Ja, det är så det blir gjort. - Blir du borta länge så kommer jag.
Det var planen.
Hallå!
Du är ensam! Det måste du vara!
Det finns inte plats för två bakom trädet.
Och det är en hjord på väg, bara så att du vet.
Hörru du...
Vi kan göra en deal.
Släpp vapnet, kom fram och berätta det vi vill veta...
Om du gör det får du ta en bil, åka härifrån och överleva.
Vad sägs om det?
- Varför skulle jag lita på dig? - För att jag ger dig mitt hedersord.
Det är inte mycket som är värt nåt numera...
...men en mans hedersord måste väl vara värt nåt?
Okej.
Vad vill ni veta?
Har ni haft några M2 Browning-kulsprutor här?
Vi hade ett tag. De skickades till en annan utpost igår.
- Vilken? - Gavins, den ligger västerut.
Får jag gå nu?
Vilket är Gavins team?
Alla är närvarande, ers majestät.
Ezekiel?
Inte en enda.
- Vi måste genomsöka anläggningen. - Din rådgivning, din plan.
Låt mig ta en titt.
- Blir vi kvar bör vi ta hand om dem. - Det bör vi göra oavsett.
Vi eller dom, det är bara att välja. Det kan inte vara...
Sprid ut er!
Översättning: Anders Enerlöv www.btistudios.com